У Х В А Л А

29 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 712/3751/21

провадження № 61-10541ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 лютого 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 10 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаський міський земельно-кадастровий центр», Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, державного реєстратора Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Великої Олени Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання недійсною технічної документації із землеустрою, визнання протиправними дій та скасування державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання недійсною технічної документації із землеустрою, визнання протиправними дій та скасування державної реєстрації.

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 01 лютого 2022 року, залишене без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 10 травня 2022 року, в позові відмовлено.

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 лютого 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 10 травня 2022 року, з пропуском строку на касаційне оскарження.

ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження, з огляду на те, що вперше касаційну скаргу направила до Верховного Суду в межах строку на касаційне оскарження. Ухвалою Верховного Суду від 13 червня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків. Ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2022 року касаційну скаргу повернено ОСОБА_1 . Цю ухвалу Верховного Суду заявниця отримала в серпні 2022 року. Вона намагалася отримати від свого представника документи у справі, проте в умовах воєнного стану це було утрудненим. Також, Верховний Суд визначив судовий збір у розмірі 7 264,00 грн, що є великою сумою для сім`ї позивачки, що ускладнило складання та подання касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 28 жовтня 2022 року зазначені причини пропуску строку визнано неповажними, касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків, а саме запропоновано ОСОБА_1 надати докази отримання ухвали Верховного Суду від 19 липня 2022 року та зазначити інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження та надати докази на їх підтвердження, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначити всіх учасників справи, надати суду нову редакцію касаційної скарги, у якій зазначити передбачені цивільним процесуальним законом підстави касаційного оскарження судових рішень зі змістовним обґрунтуванням мотивів відступлення від висновків Верховного Суду, що застосовані судом апеляційної інстанції.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 28 жовтня 2022 року ОСОБА_1 надала нову редакцію касаційної скарги із зазначенням усіх учасників справи та підстави касаційного оскарження.

У новій редакції касаційної скарги просила поновити строк на касаційне оскарження, з огляду на такі обставини.

Постанова Черкаського апеляційного суду ухвалена 10 травня 2022 року.

У визначений статтею 390 ЦПК України строк заявниця подала касаційну скаргу, проте ухвалою Верховного Суду від 13 червня 2022 року її залишено без руху, надано строк на усунення недоліків.

Верховний Суду цією ухвалою визначив судовий збір у розмірі 7 264,00 грн, який є надмірним для заявниці, що перешкоджало їй повторно звернутися з касаційною скаргою.

Вказану ухвалу Верховного Суду позивачка особисто не отримувала, а отримав адвокат Прядко В. М., проте не повідомив її та відмовився надати документи у справі на її вимогу.

Позивачка не могла укласти договір про правничу допомогу з іншим адвокатом у зв`язку зі складними обставинами, зумовленими введенням воєнного стану.

З огляду на те, що строк для усунення недоліків касаційної скарги був пропущений, ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про закриття провадження, повернення касаційної скарги та судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2022 року про повернення касаційної скарги суд відмовив у закритті провадження у справі. Цю ухвалу Верховного Суду ОСОБА_1 отримала у серпні 2022 року. Докази отримання ухвали суду втрачені.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначила, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року в Україні запроваджено карантин через спалах у світі гострої респіраторної хвороби COVID-19. У зв`язку із карантинними обмеженнями, внесено зміни до цивільного процесуального закону, а саме розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVІD-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179. 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмети або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення, за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Отже, процесуальні строки на час дії карантинних обмежень продовжуються.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі строк дії воєнного стану в Україні продовжено, що також вплинуло на строк оскарження рішень судів попередніх інстанцій.

Зазначені ОСОБА_1 причини пропуску строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними з огляду на таке.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Черкаський апеляційний суд ухвалив постанову 10 травня 2022 року, повний текст постанови складений 10 травня 2022 року, останній день строку на касаційне оскарження припадав на 09 червня 2022 року, а заявниця звернулася до суду із касаційною скаргою 22 жовтня 2022 року.

Верховний Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 повторно зазначає ті ж самі причини пропуску строку на касаційне оскарження, які суд касаційної інстанції в ухвалі від 28 жовтня 2022 року визнав неповажними.

Щодо причини поновлення строку на касаційне оскарження - запровадження карантинних заходів на території України у 2020 році та зупинення процесуальних строків, Верховний Суд не визначає таку причину поважною, оскільки саме посилання на введення карантинних заходів, без підтвердження належними доказами яким чином вони вплинули на неможливість оскарження рішення суду апеляційної інстанції не можуть бути враховані.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі - Закон № 540-IX).

Відповідно до пункту 12 розділу І Закону № 540-IX розділ XII «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

17 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року № 731-IX (далі - Закон № 731-IX), яким внесено зміни, зокрема до ЦПК України.

Цим Законом законодавець по-іншому врегулював питання перебігу процесуальних строків під час дії карантину, які були продовжено на строк дії карантину Законом № 540-ІХ. Пункт 3 розділу VI «Прикінцеві положення» ЦПК України викладено у такій редакції: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 731-IX процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Двадцятиденний строк з часу набрання чинності Законом № 731-IX закінчився 06 серпня 2020 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

На час подання касаційної скарги, у редакції закону, на який посилається ОСОБА_1 та повинен застосовувати суд, зазначено: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Посилаючись на вказану норму, ОСОБА_1 не навела жодних пояснень та не надала доказів, на підтвердження того, що в неї існували обставини, які унеможливили оскарження рішень судів, зумовлені впровадженними карантинними обмеженнями.

Щодо введення воєнного стану на території України Верховний Суд зазначає, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Подібні правові висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22, провадження № 11-107заі22.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не зазначила обставин, які вплинули на неможливість оскарження судових рішень під час введення воєнного стану в Україні, то ця обставина не може впливати на недотримання такого строку нею та не може бути визнаною поважною причиною для поновлення процесуального строку.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнанні судом неповажними.

Встановлено, що повний текст постанови апеляційного суду складено 10 травня 2022 року, тридцятиденний строк подання касаційної скарги сплив 09 червня 2022 року, із касаційною скаргою ОСОБА_1 звернулася 22 жовтня 2022 року, направивши її поштовим зв`язком.

Особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо строку на оскарження.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Зазначені ОСОБА_1 на виконання ухвали Верховного Суду від 28 жовтня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху причини для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними, оскільки не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну скаргу.

Поважні причини пропущення відповідного процесуального строку стосуються учасника справи, а відповідно він має довести поважність пропущення процесуального строку.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (рішення у справі «Пономарьов проти України» (PONOMARYOV v. UKRAINE), № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року). Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (рішення у справі «Шишков проти Росії» (Shishkov v. Russia), № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain), № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі, однак ОСОБА_1 , подавши касаційну скаргу поза межами строку на касаційне оскарження (чотири місяці) не надала доказів поважності причин пропуску строку, тим самим не продемонструвала готовність вживати заходи щодо відновлення своїх можливих порушених прав, що призводить до недобросовісного користування процесуальними правами.

ЄСПЛ зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (рішення у справі «МПП «Голуб» проти України» (MPP Golub v. Ukraine), № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» (Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine), № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до частини третьої статті 393, пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Отже, оскільки зазначені заявницею підстави для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 лютого 2022 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 10 травня 2022 року є неповажними, а також зважаючи на тривалість пропуску процесуального строку (чотири місяці), у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 лютого 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 10 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаський міський земельно-кадастровий центр», Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, державного реєстратора Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Великої Олени Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання недійсною технічної документації із землеустрою, визнання протиправними дій та скасування державної реєстрації.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

Г. І. Усик

В. В. Яремко