Справа № 159/2221/22
Провадження № 2/159/868/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Панасюка С.Л.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . В квартирі також зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_2 та її донька від першого шлюбу ОСОБА_3 , які більше двох років не проживають за адресою реєстрації. Позивач зазначає, що відповідачі своїх речей у квартирі не зберігають, плату за користування житлом не здійснюють, будь-якого інтересу до житла не проявляють, а їх реєстрація позбавляє позивача можливості належним чином використовувати свою власність. Усі витрати по утриманню квартири позивач несе самостійно. Просив визнати відповідачів такими, що втратили право користуванням житловим приміщенням.

Відповідачі відзив на позов не подали.

Позов обґрунтований і його слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

В зазначеній квартирі проживала дружина позивача ОСОБА_1 та її донька від першого шлюбу ОСОБА_3 .

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду від 24.05.2019, яке набрало законної сили 25.06.2019.

Після розірвання шлюбу, відповідачі змінили місце проживання.

Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У постановах Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 709цс16, від 15 травня 2017 року у справі № 6-2931цс16 та у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі 695/2427/16ц міститься висновок про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

Право відповідачів на користування квартирою, яка належить позивачу по своїй суті є сервітутом.

Відповідно до ч.2 ст.406 ЦК України, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Відповідачі не є членами сім`ї позивача, спільним побутом з ним не пов`язані, тому їх право користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі ч.2 ст.406 ЦК України.

Керуючись ст.12-13, 19, 141, 247, 258-259, 265, 274-279, 280-282 ЦПК України, на підставі ст.16, 319, 321, 383, 391, 405, 406 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , 1984 року народження, ОСОБА_3 , 2004 року народження, такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в рівних долях з кожного, на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий:С. Л. ПАНАСЮК