Справа № 303/7529/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 грудня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Кожух О.А. та Мацунича М.В.,

з участю секретаря Зубашкова М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Сідуна Владислава Мирославовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 01 грудня 2021 року (у складі судді Гутій О.В.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання учинити певні дії і відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у вересні 2021 р.

Просив зобов`язати ОСОБА_1 демонтувати самовільно встановлені у суміжній перегородці із приміщенням літ. 2-1 квартири АДРЕСА_1 зі сторони квартири АДРЕСА_2 , три дерев`яні балки розміром 300x100 мм, стягнути з відповідача на свою користь 11 405 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 1903 грн. у відшкодування судового збору, 8237,29 грн. витрат, пов`язаних із проведенням експертного будівельно-технічного дослідження, і 2500 грн. у відшкодування витрат із оплати послуг адвоката.

На обґрунтування позовних вимог указав, що йому належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 .

11 червня 2021 р. ним було виявлено, що внаслідок здійснення ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_3 було пошкоджено спільну стіну між цією квартирою і належною йому на праві власності квартирою АДРЕСА_1 .

Зокрема, відповідачем, без його згоди пошкоджено суміжну цегляну перегородку, що відокремлює веранду його квартири АДРЕСА_1 від веранди квартири АДРЕСА_3 , а саме механічно, шляхом демонтажу цегли та штукатурки, влаштовано у перегородці 3 отвори, в які закріплено 3 дерев`яні бруси з боку квартири АДРЕСА_2 , яка належить йому на праві власності.

Згідно з інформаційною довідкою № 274283665 від 10.09.2021 р. власником квартири АДРЕСА_2 є відповідач.

Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 244/21 від 9 вересня 2021 р., наданого судовим експертом Манзуренко Г.В., виявлені пошкодження конструктивних елементів приміщення літ.2-1 квартири АДРЕСА_1 виникли внаслідок самовільного проведення власником квартири АДРЕСА_2 ремонтно-будівельних робіт у приміщенні літ. 3-1, пошкоджена цілісність та огороджувальна спроможність суміжної перегородки та за умовою використання дерев`яних балок, як несучих конструкцій, призвела до суцільного руйнування суміжної перегородки.

Окрім того, внаслідок указаного пошкодження суміжної стіни зі сторони приміщення літ. 2-1 квартири АДРЕСА_4 виникли суцільні вертикальні тріщини між перегородкою і стінами та виникло відшарування і відпадання штукатурки стелі у приміщенні літ. 2-1 квартири АДРЕСА_4 .

Самовільність виконання ремонтно-будівельних робіт власником квартири АДРЕСА_2 підтверджено листом Мукачівської міської ради від 05.07.2021 р. за № 439/0132/6112, згідно з яким установлено відсутність надання вихідних даних відділом архітектури та містобудування управління міського господарства Мукачівської міської ради на проведення реконструкції квартири АДРЕСА_2 .

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 01 грудня 2021 р. позов задоволено: зобов`язано ОСОБА_1 демонтувати самовільно встановлені у суміжній перегородці із приміщенням літ. 2-1 квартири АДРЕСА_1 зі сторони квартири АДРЕСА_2 , три дерев`яні балки розміром 300x100 мм.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму відшкодування заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 11405 грн., витрати за проведення експертизи в розмірі 8237,29 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2500 грн. і судовий збір у розмірі 1903,60 грн.

Адвокат Сідун В.М. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Доводить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

-висновок експерта, на який посилається позивач як на обґрунтування доводів позовної заяви, є недопустимим доказом, оскільки не відповідає вимогам, що до нього ставиться відповідно до вимог ст. 102 ЦПК України;

-відповідачем проводиться не реконструкція, а поточний ремонт власної квартири, елементом якого, в тому числі, є монтаж декоративних балок на веранді. Жодних будівельних робіт, реконструкцій, для яких необхідне отримання дозвільних документів, відповідачем не проводиться;

-у силу вимог процесуального закону позивачем не доведено належними та допустимим доказами наявність підстав для стягнення витрат по оплаті проведення експертного дослідження і витрат по оплаті правової допомоги.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Узагальнені заперечення зводяться до безпідставності доводів апеляційної скарги.

Стосовно явки сторін у судове засідання колегія суддів зауважує, що всі учасники справи були належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи 13 грудня 2022 р. о 09.30 год. у порядку ч.3 ст. 240 ЦПК України та ч.2 ст. 130 ЦПК України (а.с.119, 120). Від представника позивача адвоката Лаврентьєва Ю.Г. 13.12.2022 р. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Від відповідача та її представника жодних заяв до суду не надходило, хоча і ОСОБА_3 представник відповідача, і безпосередньо відповідач були повідомленні про дату, час і місце розгляду справи (а.с.119). Відтак, розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, із таких мотивів.

Суд виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

При цьому, судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 належить на праві приватної власності 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 274901539 від 15.09.2021 р. (а.с.33-34).

Відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.09.2021 р. № 274283665 ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_2 (а.с.30-31).

Згідно з висновком експертного будівельно-технічного дослідження за № 244/21 від 9 вересня 2021 р., наданого судовим експертом Манзуренком Г.В. на підставі заяви ОСОБА_2 щодо проведення експертного будівельно-технічного дослідження квартири АДРЕСА_1 , встановлено, що виявлені механічні пошкодження конструктивних елементів приміщення літ.2-1 квартири АДРЕСА_1 , судовий експерт дійшов висновку, що внаслідок самовільного проведення власником квартири АДРЕСА_2 ремонтно-будівельних робіт у приміщенні літ. 3-1 пошкоджена цілісність та огороджувальна спроможність суміжної перегородки та за умовою використання дерев`яних балок, як несучих конструкцій, призведе до суцільного руйнування суміжної перегородки.

Окрім того, внаслідок указаного пошкодження суміжної стіни зі сторони приміщення літ. 2-1 квартири АДРЕСА_4 виникли суцільні вертикальні тріщини між перегородкою і стінами та виникло відшарування і відпадання штукатурки стелі у приміщенні літ. 2-1 квартири АДРЕСА_4 .

Самовільність виконання ремонтно-будівельних робіт власником квартири АДРЕСА_2 підтверджено листом Мукачівської міської ради від 05.07.2021 р. за № 439/0132/6112, яким установлено відсутність надання вихідних даних відділом архітектури та містобудування управління міського господарства Мукачівської міської ради на проведення реконструкції квартири АДРЕСА_2 .

Таким чином, враховуючи Рекомендації по відновленню і посиленню будівель масової забудови та Методики проведення судових експертиз для повернення у первісний стан приміщення літ. 2-1 квартири АДРЕСА_1 , необхідно: демонтувати дерев`яні балки; забити отвори від кінцівок дерев`яних балок, посилити перегородку в місцях примикання до стін, провести відновлювальні ремонтно-будівельні роботи у приміщенні літ. 2-1 квартири АДРЕСА_4 внаслідок пошкодження суміжної перегородки (а.с.6-17).

Вартість капітального ремонту по відновленню приміщення літ. 2-1 квартири АДРЕСА_1 становить 11 405 грн. (а.с.11-12).

Зі змісту ч.1 ст. 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Тобто, у спорах про відшкодування шкоди тягар доказування перерозподілений: відсутність вини доводить завдавач шкоди (постанова КЦС ВС від 30.11.2022 р. у справі № 344/3764/21).

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором, або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з пунктом 9 вищезазначеної Постанови відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, налагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Із урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Аналогічна позиція зазначена у Постанові Верховного суду від 11.12.2018 р. по справі № 308/7607/14-ц, провадження 61-26898св18.

Отже, суд першої інстанції дослідивши матеріли справи, дійшов правильного висновку, що шкода була заподіяна відповідачем у результаті самовільного проведення нею ремонтно-будівельних робіт. Доказів, що шкода завдана не з вини відповідача, матеріали справи не містять.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до рахунку про оплату експертизи від 09.08.2021 р. вартість проведення експертизи становить 8237,28 грн. (а.с.23 - 24).

Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну допомогу в розмірі 2500 грн.

Відповідно ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги від 17.06.2021 р., у п.4.2 якого зазначено, що замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі 2500 грн. (а.с.26-29).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача понесений судовий збір у розмірі 1903,60 грн.

Стосовно доводів апеляційної скарги колегія суддів зауважує наступне.

Так, довід апеляційної скарги про те, що висновок експерта, на який посилається позивач як на обґрунтування доводів позовної заяви, є недопустимим доказом, оскільки не відповідає вимогам ст. 102 ЦПК України, не заслуговує на увагу, оскільки вказаний документ не є висновком експерта в розумінні ст. 102 ЦПК України, а є належним і допустимим письмовим доказом, який відповідач жодним чином не спростував.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Із урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Однак, відповідачем жодними належними та допустимими доказами не доводиться відсутність її вини у заподіянні шкоди позивачеві. Натомість позивачем надано висновок експертного будівельно-технічного дослідження № 244/21 від 09 вересня 2021 р., яким установлено, що внаслідок самовільного проведення відповідачем ремонтно-будівельних робіт завдано матеріальних збитків майну позивача в розмірі 11 405 грн.

Відповідач жодним чином цього не спростувала, а доводи апеляційної скарги в цій частині є суто декларативними.

Довід апеляційної скарги про те, що відповідачем проводиться не реконструкція, а поточний ремонт власної квартири, елементом якого, в тому числі, є монтаж декоративних балок на веранді та жодних будівельних робіт, реконструкцій, для яких необхідне отримання дозвільних документів, відповідачем не проводиться, не береться до уваги, оскільки цей довід не має правового значення у контексті спірних правовідносин.

Довід апеляційної скарги про те, що в силу вимог процесуального закону позивачем не доведено належними та допустимим доказами наявність підстав для стягнення витрат по оплаті проведення експертного дослідження і витрат по оплаті правової допомоги, спростовується матеріалами, наявними в справі, а саме: договором про надання правової допомоги від 17 червня 2021 р. у якому визначено фіксовану суму в розмірі 2500 грн., яка була сплачена клієнтом до підписання цього договору (а.с.27-29), а також квитанцією до прибуткового касового ордеру, відповідно до якого позивачем за проведення експертного дослідження сплачено 8237,29 грн. (а.с.23,24).

За наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу адвоката Сідуна Владислава Мирославовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення. 2.Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 01 грудня 2021 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 26 грудня 2022 р.

Судді: