12.12.2022 Єдиний унікальний номер 205/8370/22
Провадження № 2/205/3253/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2022 рік м. Дніпро
Суддя Ленінського районного суду м.Дніпропетровська Бізяєва Н.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Мовчан Олега Валентиновича до Дніпровської обласної прокуратури, Реєстраційної служби Дніпровського міського управління юстиції, Західної окружної прокуратури міста Дніпро, про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:
08.12.2022 року ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Мовчан О.В., звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Дніпровської обласної прокуратури, Реєстраційної служби Дніпровського міського управління юстиції, Західної окружної прокуратури міста Дніпро, в якій просить:
- Зняти арешт з нерухомого майна, накладеного постановою слідчого прокуратури Ленінського району м. Дніпропетровська Саляк А.Б. від 12.12.2008 р. № б/н (реєстраційний номер обтяження: 8291012), що належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: на нежитлове приміщення пл. 52,9 кв.м., у цокольному поверсі житлового будинку літ. А-9, яке складається: 1 тамбур, 2 коридор, 2,3 приміщення, 5 комора, 6 санвузол, розташованого по АДРЕСА_1 ;
- Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис від 12.12.2008 за № 8291012 про обтяження (арешт нерухомого майна) нежитлового приміщення пл. 52,9 кв.м., у цокольному поверсі житлового будинку літ. А-9, яке складається: 1 тамбур, 2 коридор, 2,3 приміщення, 5 комора, 6 санвузол, розташованого по АДРЕСА_1 .
Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що даний позов не може бути прийнятий до провадження та підлягає залишенню без руху з наданням стороні позивача строку для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Вимоги до позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви, встановлено статтями 175, 177 ЦПК України.
Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Проте, відповідного посилання подана позовна заява не містить.
Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно ч. 4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.
Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Частиною 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір»).
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як вбачається, стороною позивача судовий збір сплачено не було, як підставою звільнення позивача від сплати судового збору, сторона позивача посилається на п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», якою визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Крім того, на підтвердження наявності у позивача пільг визначених п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», стороною позивача до позовної заяви надано копію посвідчення серія та номер НОМЕР_2 виданого 20.06.2018 р. ТВО командира військової частини НОМЕР_3 , про те, що пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.
Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №545/1149/17 (провадження №14-730цс19), яку суд відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, зазначено, що відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону №3674-VI, учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 року у справі №9901/311/19, постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 року у справі №490/8128/17, постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12.01.2022 року у справі №365/159/20, постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.12.2021 року у справі №521/17186/20.
Предметом спору у даній справі є зняття арешту з нерухомого майна, тобто зазначена справа не повязана із захистом порушених прав позивача щодо соціального захисту як учасника бойових дій, а отже відсутні підстави для відступу від зазначених вище правових позиції Верховного Суду.
Наявності інших підстав визначених Законом України «Про судовий збір» для звільнення позивача від сплати судового збору, у змісті позову не зазначається та відповідних доказів не надається.
Зі змісту позовних вимог встановлено, що позов має немайновий характер.
Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 2481 гривні.
Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з позовом немайнового характеру становить 992,40 грн.
Враховуючи зазначене вище, позивачу також слід сплатити судовий збір за звернення до суду з даним позовом, або надати обґрунтовану заяву чи клопотання про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору та докази на підтвердження підстав для цього.
Крім того, як вбачається з позовної заяви, вона безпосередньо підписана адвокатом Мовчан О.В., який від імені ОСОБА_1 діє на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи) уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, про що зазначено у доданому до матеріалів позовної заяви Ордері на надання правничої (правової) допомоги у Ленінському районному суді м. Дніпропетровська та інших державних органах, між ОСОБА_1 та адвокатом Мовчан О.В. від 03.11.2022 р.

Згідно ч. 1 ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до частин 1, 4, 5 статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Статтею 14 розділу ІІІ «Правил адвокатської етики» затверджених 09.06.2017 року Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року зі змінами затвердженими 15.02.2019 року З`їздом адвокатів України 2019 року визначено, що адвокат надає правову допомогу відповідно до законодавства України про адвокатуру та адвокатську діяльність на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - договір, за яким одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується надавати правову допомогу іншій стороні договору (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, у випадку, якщо така оплата передбачена договором.

Адвокат надає безоплатну вторинну правову допомогу на підставі договору (контракту), укладеного з органом (установою) з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», повноваження адвоката, з яким укладено договір про надання безоплатної вторинної правової допомоги, підтверджуються в порядку, встановленому частиною третьою статті 21 цього Закону.

Частиною 3 статті 21 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» визначено, що повноваження адвоката підтверджуються дорученням Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та довіреністю відповідно до вимог процесуального законодавства.

При цьому, частиною 4 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Частиною 2 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Таким чином, виходячи із зазначеного вище, вбачається, що законодавець визначив, що повноваження адвоката підтверджуються ордером або довіреністю, які видані на основі попередньо досягнутої домовленості між адвокатом та клієнтом за укладеним між ними договором про надання правової допомоги. Тобто договір про надання правової допомоги укладається з метою допомоги клієнту в реалізації його суб`єктивних цивільних прав, а такі документи як ордер та довіреність, є доказом процесуальних повноважень адвоката у справі щодо захисту інтересів.

Разом з тим, до матеріалів позовної заяви не додано договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи) уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, про який зазначено у доданому до матеріалів позовної заяви ордері на надання правничої (правової) допомоги у Ленінському районному суді м. Дніпропетровська та інших державних органах між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 03.11.2022 р.

Крім того, слід зазначити, що статтею 95 ЦПК України визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Разом з тим, стороною позивача до матеріалів позову надані такі документи як: копії Ордеру на надання правничої (правової) допомоги у Ленінському районному суді м. Дніпропетровська та інших державних органах, між ОСОБА_1 та адвокатом Мовчан О.В. від 03.11.2022 р., копії постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2010 року, повний зміст яких є фактично не читабельним.

Суд наголошує, що копії документів подаються до суду належно завіреними, ксерокопія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи зазначене, приходжу до висновку про необхідність залишення без руху даної позовної заяви з наданням позивачу строку для усунення вище встановлених недоліків позову.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-260, 353 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Мовчан Олега Валентиновича до Дніпровської обласної прокуратури, Реєстраційної служби Дніпровського міського управління юстиції, Західної окружної прокуратури міста Дніпро, про зняття арешту з майна - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 та представнику - адвокату Мовчан Олегу Валентиновичу десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення визначених в ухвалі недоліків.

Роз`яснити, що в разі якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, позовна заява на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу та представнику позивача.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Н.О. Бізяєва