печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Остапчук Т.В.,

при секретарі судового засідання - Луста В.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Грінцова М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Національної поліції України про захист честі, гідності та ділової репутації, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2021 р. позивач звернувся до суду з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію, посилаючись на те що 11 серпня 2021 року приблизно об 14 годині на офіційному сайті НПУ у статті під назвою «Слідчі Нацполіції розпочали спецрозслідування щодо фактів розкрадання посадовцями банку понад 90 мільйонів гривень» була поширена інформація, , а саме «Експрезидент та голова правління ПАТ «Міський комерційний банк» через підконтрольні їм комерційні структури виводили активи фінустанови, які надалі привласнювали. Наразі вони переховуються від органів слідства та суду та оголошені у розшук». «Відомо, що посадовці банку протягом 2013-2014 років видавали кредити фіктивним фірмам, а кошти легалізували через підконтрольні їм комерційні структури. Зокрема фіктивним підприємствам надавали кредити для придбання майна, вартість якого була значно завищена. У такий спосіб зловмисники привласнили гроші вкладників фінансової установи на суму понад 90 млн грн.» «Наразі правопорушники переховуються від органів слідства і суду та оголошені у розшук.» не є недостовірною, внаслідок чого ганьблять його честь гідність та ділову репутацію , що порушує особисті немайнові права позивача, а саме честь, гідність та ділову репутацію. Просить визнати цю недостовірною, зобов`язати протягом 10 днів з дня набрання рішення законної сили на офіційному Інтернет-порталі Національної поліції України опублікувати відомості про вступну і резолютивну частини ухваленого рішення суду у справі за позовом та спростування недостовірної інформації. Представник позивача просив розглядати позов у відсутність.

Представник відповідача надав відзив, просив розглядати справу в відсутність.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 4.10.2021р. відкрито провадження в порядку загального.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 17.10.2022р. призначено до розгляду.

Суд , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до слідуючого.

Позивач просить визнати недостовірною інформацію поширену 11 серпня 2021 року приблизно об 14 годині на офіційному сайті НПУ у статті під назвою «Слідчі Нацполіції розпочали спецрозслідування щодо фактів розкрадання посадовцями банку понад 90 мільйонів гривень» була поширена інформація, , а саме «Експрезидент та голова правління ПАТ «Міський комерційний банк» через підконтрольні їм комерційні структури виводили активи фінустанови, які надалі привласнювали. Наразі вони переховуються від органів слідства та суду та оголошені у розшук». «Відомо, що посадовці банку протягом 2013-2014 років видавали кредити фіктивним фірмам, а кошти легалізували через підконтрольні їм комерційні структури. Зокрема фіктивним підприємствам надавали кредити для придбання майна, вартість якого була значно завищена. У такий спосіб зловмисники привласнили гроші вкладників фінансової установи на суму понад 90 млн грн.» «Наразі правопорушники переховуються від органів слідства і суду та оголошені у розшук.»

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Відповідно до частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації.

Згідно пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 № 1, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідач Національна поліція України не заперечує факту поширення 11.08.2021 об 14.17 на своєму інформаційному сайті за інтернет адресом в розділі «НОВИНИ»: статті під назвою «Слідчі Нацполіції розпочали спецрозслідування щодо фактів розкрадання посадовцями банку понад 90 мільйонів гривень»

В той же час стверджує, що формат поширеної інформації не дає змоги пов`язати її з позивачам.

Відповідач вказує , що вказана стаття була розміщена на інтернет порталі Національної поліції України працівниками Управління комунікації та була підготовлена на підставі інформації, що 10.08.2021 була надана їм працівниками Головного слідчого управління Національної поліції України в рамках виконання заходів з інформування громадськості про діяльність поліції та стосувалася інформування громадськості про стан досудового розслідування кримінального провадженім щодо керівництва та власників Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк».

Зазначений банк на підставі постанови правління Національного банку України від 20.11.2014 № 732 було віднесено до категорії неплатоспроможних, а в 2015 році на підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 187 було розпочато процедуру його ліквідації, яка завершилася 30.01.2020.

Протягом процедури ліквідації уповноваженими особами Фонду гарантування вкладів було встановлено розкрадання майна банку на суму 3,58 млрд грн., внаслідок чого проти колишніх проти власників, топ-менеджерів та пов`язаних осіб ПАТ «Міський Комерційний Банк» було ініційовано 22 кримінальні провадження за фактами фінансових зловживань, що призвели до банкрутства.

Представник відповідача вказує , що результати досудового розслідування дій окремих посадових осіб банку та його власнику становить певний суспільний інтерес для громадськості, в тому числі кредиторів банку, вимоги яких залишилися не задоволені.

Відповідно позиції Верховного суду викладеної у постанові від 06.05.2020 по справі 757/25649/17-ц керівники та власники банків є публічними особами, тому інформування органом досудового розслідування про хід досудового розслідування кримінального провадження, щодо перевірки їх можливої причетності, не суперечить Закону України «Про інформацію», Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про Національну поліцію» поліція забезпечує постійне інформування органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також громадськості про свою діяльність у сфері охорони та захисту прав і свобод людини, протидії злочинності, забезпечення публічної безпеки і порядку

Поліція може оприлюднювати (поширювати) інформацію з обмеженим доступом лише у випадках та в порядку, визначених законом.

Згідно ст. 29 Закону України «Про інформацію» інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення.

Відповідно до статті 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини» Європейська Конвенція та рішення Європейського суду є джерелом права в Україні, національнїсуди мають використовувати практику Європейського суду.

Згідно п. 38 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 1995 року справа Альне Де Рібемон проти Франції (АПепеї сіє КіЬетопІ V. Ргапсе), ніщо не може завадити відповідним органам надавити інформацію про перебіг розслідування в кримінальних справах, адже це суперечило б праву на свободу вираження поглядів, проголошеному статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Однак він зобов`язує робити це з усією необхідною обережністю та обачністю, щоб дотримати принцип презумпції невинуватості.

Аналіз поширеної інформації свідчить, що вона була поширена без зазначення імен конкретних осіб, та не містить категоричних висловлювань, що порушують презумпцію невинуватості жодної особи , в тому числі позивача.

В силу вимог ст. 12 та 81 ЦПК позивач іншого не довів.

Згідно ст. 12 та 82 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх ,вимог або заперечень.

Так, факт існування вказаного кримінального провадження підтверджується документами наданими представником позивача у матеріали справи, а саме клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування від 28.07.2021 та ухвали Печерського районного суду м. Києва від 10.08.2021 №757/40353/21-к.

Згідно яких вбачається, що у провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001349 від 18.09.2017 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. З ст. 209 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою Печерського районного суду від 10.08.2021 у

справі № 757/403 53/21-к надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001349 від

18.09.2017 відносно підозрюваного позивача у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. З ст. 209 КК України.

На даний час позивач перебуває у державному розшуку, що підтверджується також листом заступника начальника ДТАТТ від 06.03.2019 №Т-314/27/04/3-2019, адресованого позивачу про надання інформації.

П. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що у порядку цивільного чи господарського судочинства не можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема, у вироках та інших судових рішеннях, а також у постановах органів досудового слідства, висновках судових експертиз, рішеннях органів влади, місцевого самоврядування та інших відповідних органів, атестаційних комісій, рішеннях про накладення на особу дисциплінарного стягнення, для яких законом установлено інший порядок оскарження.

Згідно ст. 5 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Отже, поширення оспорюваної позивачем інформації відбулося в межах повноважень поліції, на підставі рішення слідчого, в межах які блуи визнані ним за можливі. Поширення інформації відбулося з дотриманням принципів визначених ЄСПЛ, тобто в ній не йдеться та не стверджується про його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, а також без зазначення та посилання безпосередньо на особу позивача, внаслідок чого НПУ вважає, що позивач не довів, що поширена НПУ інформація стосується саме нього та порушує його особисті немайнові права.

Згідно ст. 1 та 2 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Завданнями кримінального провадження серед іншого є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З викладеного вбачається, що спростування доводів слідства щодо причетності експрезидента та голова правління ПАТ «Міський комерційний банк» повинно відбуватися в порядку визначеному КПК.

Згідно правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від

04.04.2017 у справі № 757/4403/16-ц, у порядку цивільного судочинства не може розглядатися спір про спростування інформації органу досудового розслідуванця про проведення процесуальних дій, їх хід та здобуті результати, оскільки такій інформації оцінка надається у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

При таких обставинах суд приходить до висновку про відмову в позові.

Відповідно до ст..141 ЦПК України в зв`язку з відмовою в позові судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст..277 ЦК України, ст. ст. 2,5,10-13,19,76-82, 141,258 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_3 до Національної поліції України про захист честі, гідності та ділової репутації, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач: ОСОБА_3 : місце проживання та листування: АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_1 )

відповідач: Національна поліція України: 01601,м. Київ, вул.. Богомольця,10

Дата складання повного тексту рішення 18.01.2023р.

Суддя Остапчук Т.В.