№ 175/4274/22
провадження 2-з/175/17/22
УХВАЛА

30 грудня 2022 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Васюченко О.Г., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової, моральної шкоди та витрат,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28 грудня 2022 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування майнової, моральної шкоди та витрат.

30 грудня 2022 року позивачем було подано заяву про забезпечення цього позову. В заяві про забезпечення позову позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову у вигляді арешту у межах ціни позову на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, що належать відповідачеві і знаходиться у нього або інших осіб, оскільки до суду подано вище вказану справу, а тому для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, з метою попередження несумлінних дій відповідача, який може сховати або продати майно з метою усунення ускладнення або неможливості виконання рішення, також на думку позивача існує об`єктивна необхідність у забезпеченні позову, так як невжиття заходів забезпечення безсумнівно або ускладнить, або унеможливить виконання судового рішення та утруднить ефективний захист законних прав позивача в разі задоволення позовних вимог.

Статтею 151 ЦПК України визначено зміст і форма заяви про забезпечення позову, а також, що повинно бути зазначено у заяві про забезпечення позову.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, також п. 4 вказаної Постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з вище зазначеного заявником не обґрунтовано необхідність саме накладення арешту на майно відповідача, не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду цей захід, також до заяви не надано документи, які підтверджують право власності (свідоцтво про право власності та інше), відповідача на майно та не зазначено на яке саме майно стосовно якого необхідно вжити заходи забезпечення позову, крім того не надано документи, які б свідчили про те, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, окрім того, в поданій заяві про забезпечення позову не обґрунтовано існування реальної загрози порушення прав та законних інтересів заявника, а лише містяться посилається на імовірність такої можливості, що за своєю суттю є суб`єктивним припущенням сторони заявника, також заявником не було вказано пропозиції щодо зустрічного забезпечення та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того заявником до заяви не було надано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (744,30 грн.).

Згідно ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, вважаю необхідним вказану заяву повернути, оскільки вона була подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ст. 151, ч. 9 ст. 153, ч. 2 ст. 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової, моральної шкоди та витрат.

Ухвала набрала законної сили 30 грудня 2022 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя О.Г. Васюченко