ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 689/204/22

Провадження № 22-ц/4820/1094/22

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №689/204/22 за позовом Акціонерного товариства «Укрпошта» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрпошта» на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 05 травня 2022 року (суддя Соловйов А.В.).

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У лютому 2022 року АТ «Укрпошта» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначалось, що 18.08.2021 між АТ «Укрпошта» та ОСОБА_1 був укладений договір новації №16-357 про заміну первісного зобов`язання, яке виникло внаслідок протиправного заволодіння останньою під час виконання трудових обов`язків грошовими коштами в сумі 19763,49 грн новим зобов`язанням, а саме договором короткострокової безвідсоткової позики №16-358 від 18.08.2021.

Вказує, що умовами договору короткострокової безвідсоткової позики було визначено графік повернення позики та відповідальність за порушення зобов`язання. Так, п. 3.2 договору визначено, що позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю: суму простроченого боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми за кожен день прострочки; пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу; штраф (неустойку) у розмірі 25% від суми простроченого платежу у разі прострочки більше ніж на 1 день.

У зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином своїх зобов`язань станом на 31.12.2021 виникла заборгованість у розмірі 17161,74 грн, яка складається з: 13347,53 грн заборгованість з повернення залишку позики ( у тому числі 224,04 грн індекс інфляції); 454,49 грн нарахована пеня на дату розрахунку; 78,85 грн - 3% річних на дату розрахунку; 3280,87 грн - штраф 25% від суми простроченого платежу (невиконаного грошового зобов`язання щодо повернення частини позики).

Зазначає, що в рахунок погашення позики відповідач сплатила 6640 грн.

З врахуванням викладеного вище, позивач, звертаючись до суду просив стягнути з відповідачки на свою користь вказану заборгованість та судові витрати.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 05 травня 2022 року у задоволенні позову АТ «Укрпошта» в особі Хмельницької дирекції АТ «Укрпошта» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, АТ «Укрпошта» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Вказує, що судом безпідставно залишено поза увагою докази, надані позивачем, які підтверджують заміну первісного зобов`язання, яке виникло внаслідок протиправного заволодіння відповідачем під час виконання трудових обов`язків грошовими коштами в розмірі 19763 грн 49 коп. Зазначає, що судом помилково у даній справі застосовано висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №560/1299/17, оскільки обставини у вказаній справі та обставини у даній справі не є подібними. Апелянт вказує, що суд при ухваленні рішення проігнорував те, що 18.08.2021 між позивачем та відповідачем укладено договір про новацію боргу у позикове зобов`язання, в якому сторони дійшли згоди про розмір матеріальної шкоди та домовились про заміну зобов`язання новим зобов`язанням відповідно до ст.ст. 604, 1053 ЦК України. Вважає, що сторонами було дотримано форму договору новації та договору позики, укладеного на підставі договору новації боргу. Дані договори є чинними та не оскаржувались, а відповідачем було сплачено 6640 грн в якості погашення за договором позики, тобто були вчиненні дії, спрямовані на виконання укладеного між сторонами договору. Крім того, суд першої інстанції відмову у позові мотивував тим, що договір позики фактично не укладений, оскільки грошові кошти відповідачці не надавалися. Проте, на думку скаржника, за договором новації сума заборгованості за попереднім зобов`язанням враховується у якості суми позики.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 працювала в АТ «Укрпошта» за трудовим договором на посаді начальника відділення поштового зв`язку (далі ВПЗ) Зіньків Віньковецького району Хмельницької області, що підтверджується наказом (розпорядженням) №53 к, від 13.01.2021 про прийняття на роботу (а.с. 64).

15.01.2021 між Хмельницькою дирекцією АТ «Укрпошта» та ОСОБА_1 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до якого ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання зі збереження цінностей, переданих їй у процесі виробництва поштових, телеграфних відправлень, матеріальних і грошових цінностей, взяла на себе відповідальність за забезпечення схоронності довірених їй ХД «Укрпошта» матеріальних цінностей. Крім того, договором визначено, що у випадку незабезпечення з провини працівника схоронності довірених йому матеріальних цінностей, визначення розміру шкоди, заподіяної роботодавцеві та її повернення виконується згідно з діючим законодавством (а.с. 65).

18.08.2021 між АТ «Укрпошта» і ОСОБА_1 укладено договір новації №16-357, відповідно до умов якого сторони дійшли згоди щодо заміни первісного зобов`язання, яке виникло внаслідок протиправного заволодіння ОСОБА_1 під час виконання трудових обов`язків грошовими коштами у розмірі 19 763,49 грн, новим зобов`язанням відповідно до ст. 604 та статті 1053 ЦК України, зміст і умови якого викладено у договорі позики від 18.08.2021 (а.с. 15).

Відповідно до договору короткострокової безвідсоткової позики №16-358 від 18.08.2021, АТ «Укрпошта» (позикодавець) і ОСОБА_1 (позичальник) домовились, що позичальник відповідно до договору новації зобов`язується у строк і в порядку, визначеному цим договором, сплатити грошові кошти у розмірі 19763,49 грн, а позикодавець зобов`язується прийняти грошові кошти у порядку, визначеному цим договором (а.с.16-18).

Пунктом 2.1 договору встановлено, що позичальник повертає позику протягом трьох календарних місяців з дати укладення договору шляхом внесення позичальником грошових коштів у касу позикодавця та/або шляхом перерахування на рахунок у банківській установі або шляхом вирахування коштів із заробітної плати позичальника.

За порушення строків повернення позики, встановлених п. 2.1 цього договору, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю суму простроченого боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, та 3% річних від простроченої суми за кожен день прострочки та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення та штраф у розмірі 25 % від суми простроченого платежу у разі прострочки більше ніж на 1 день. (п. 3.2 договору).

Встановлено, що зазначена в договорі сума грошових коштів в розмірі 19763,49 грн є недостачею готівкових коштів, недостача яких була виявлена за наслідками проведеного службового розслідування від 17.08.2021, та на добровільне відшкодування якої відповідач надала згоду (а.с. 71-74).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 31.12.2021 заборгованість ОСОБА_1 склала 17161,74 грн, у тому числі: 13347,53 грн сума основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 224,04 грн, 454,49 грн - пеня, 78,85 грн 3% річних, 3280,87 грн штраф 25% від суми простроченого платежу (невиконаного грошового зобов`язання щодо повернення частини позики) (а.с. 10-11).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що за відсутності попередніх зобов`язальних відносин цивільно-правового характеру між сторонами не виникли зобов`язання за договором короткострокової безвідсоткової позики внаслідок новації. Також суд виходив з того, що грошові кошти, зазначені у договорі короткострокової безвідсоткової позики, відповідачка не отримувала, договір укладений на суму виявленої нестачі грошових коштів, ввірених відповідно до посадових обов`язків.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з частиною 2 статті 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).

Відповідно до статті 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов`язанням.

Заміна боргу позиковим зобов`язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу).

Характерними для новації є наявність взаємної згоди сторін щодо припинення дії попереднього зобов`язання та щодо умов нового зобов`язання, припинення попереднього зобов`язання і виникнення між тими ж сторонами нового зобов`язання.

Судом вірно встановлено, що зазначений розмір грошових коштів відповідач від позивача не отримувала. В той же час уклала безгрошовий договір позики на виявлену недостачу грошових коштів.

Матеріали справи не містять доказів існування між АТ «Укрпошта» і ОСОБА_1 попередніх зобов`язальних відносин цивільно-правового характеру, їх виду та розміру.

У позовній заяві та договорі новації від 18 серпня 2021 року лише зазначено, що первісне зобов`язання між сторонами, яке виникло внаслідок протиправного заволодіння відповідачкою під час виконання трудових обов`язків грошовими коштами у розмірі 19763,49 грн.

За змістом частин 1 і 2 статті 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

КЗпП України передбачена матеріальна відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, у межах середнього місячного заробітку (стаття 132), випадки обмеженої та повної матеріальної відповідальності працівників (статті 133-134).

Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підставі частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частина 2 статті 639 ЦК України).

Отже, договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або речей. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору, без передачі грошей або речей, не породжує у майбутнього позичальника обов`язку повернути обумовлену угодою суму грошей або кількість визначених родовими ознаками речей. При встановленні факту неотримання позичальником грошей або речей від позикодавця договір позики вважається неукладеним.

В суді першої інстанції представником позивача визнавався той факт, що фактично кошти у позику відповідачу не надавались.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність наявності між сторонами попередніх зобов`язальних відносин цивільно-правового характеру, а укладений між сторонами договір короткострокової безвідсоткової позики від 18 серпня 2021 року не підтверджує виникнення нового зобов`язання та досягнення згоди щодо усіх його істотних умов.

Разом з тим, суд першої інстанції, встановлюючи обставини справи, дійшов помилкового висновку про наявність вини ОСОБА_1 у нестачі коштів, їх привласнення нею для погашення кредиту, оскільки вказані обставини, зважаючи на предмет позову та спору, не підлягають встановленню у даній справі. Проте, це не призвело до неправильного вирішення справи по суті і не може слугувати підставою для скасування рішення суду.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, до особистого тлумачення норм права й обставин справи, такі доводи містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного Товариства «Укрпошта» залишити без задоволення.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 05 травня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 28 червня 2022 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай