Справа № 691/771/22
Провадження № 2/691/364/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судового засідання Харук Л.Ю, сторін у справі: представника позивача Салій С.А. , представника відповідача Гончар Л.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2022 року позивач ОСОБА_3 через представника (адвоката) Салія С.А. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2020 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб від 03 червня 2020 року серії НОМЕР_1 . Шлюб зареєстрований Городищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 23. Від спільного проживання із відповідачем, мають неповнолітню дитину сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджуються свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 . Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5 його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Протягом останнього часу, їхнє спільне життя з відповідачем ускладнилося, часто сваряться і їм тяжко знайти взаєморозуміння по причині того, що вони мають різні погляди на сімейне життя. З грудня 2020 року спільно з відповідачем не проживають, спільного господарства не ведуть, в них немає взаємних прав та обов`язків, які притаманні чоловікові та дружині. На даний час позивач разом з сином ОСОБА_5 зареєстровані та проживають в АДРЕСА_1 , натомість відповідач проживає окремо від них за адресою: АДРЕСА_2 .З цього часу, відповідач частково надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, але не регулярно, загалом всі витрати пов`язані з забезпеченням дитини позивач несе сама, що змушує її звернутися до суду з відповідним позовом. На даний час не має змоги працювати, оскільки займається доглядом та вихованням дитини.На скільки їй відомо, відповідач працевлаштований, тому вважає, що він має можливість і повинен сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини. Ніяких домовленостей з відповідачем, з приводу сплати аліментів на дитину у них не має. Враховуючи те, що на її утриманні перебуває малолітня дитина, що стверджується відповідними документами, вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача у розмірі 1/4 частини, від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, та судові витрати.

Ухвалою судді від 03.10.2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного з викликом сторін.

18.10.2022 року у відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_4 , адвокат Гончар Л.В. зазначає, що відповідач не заперечує проти стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак не погоджується з сумою таких аліментів.На сьогоднішній день ОСОБА_4 працює в Приватному підприємстві "НЬЮТОН" на посаді водія автотранспортних засобів та отримує мінімальну заробітну плату, що підтверджується довідкою від 22.09.2022 року № ЧК000000015. З огляду на ту обставину, що ОСОБА_4 отримує мінімальну заробітну плату, надає матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку в межах матеріальної можливості, враховуючи його можливість надання такої матеріальної допомоги, враховуючи те, що відповідач не має майна у власності, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частини від усіх його видів заробітку/доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Стосовно розподілу судових витрат. 21 вересня 2022 року між адвокатським бюро "Людмила Гончар" в особі керівника Гончар Людмили Вячеславівни та ОСОБА_4 укладено договір про надання правової допомоги № б/н. Згідно пункту 4.4 договору про надання правової допомоги № б/н від 21.09.2022 року сума гонорару за даним договором становить 2 000 грн. - за надання консультації та ознайомлення з матеріалами справи, 3 000 грн. - за підготовку та подання до суду відзиву на позовну заяву, 1 000 грн. - участь в кожному судовому засіданні. Отже, станом на час написання даного відзиву відповідачем понесено судові витрати у розмірі 5 000 грн. та в подальшому 1 000 грн. за участь в кожному судовому засіданні. Просила суд, задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини частково. Вирішити стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу адвоката.

18.10.2022 року представник позивача Салій С.А. подав клопотання про доручення доказів, просив долучити до матеріалів цивільної справи № 691/771/22 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини письмові докази, а саме копію догоовру про надання правової допомоги від 18.07.2022 року, копію розрахунку від 13.10.2022 року, копію квитанції № 17 від 13.10.2022 року.

27.10.2022 в судове засідання прибули представник позивача Салій С.А. , представник відповідача Гончар Л.В ..

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 , адвокат Салій С.А. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Повідомив, що позивач сповіщена про час та місце розгляду справи, але у зв`язку з тим що немає на кого залишити малолітню дитину не змогла прибути в судове засідання, проте від неї не надходило до нього як представника, її бажання особисто приймати участь в судовому засіданні, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутності. Пояснив, що з липня 2022 року відповідач, батько дитини, фінансової допомоги не надає, позивач вимушена звернутися до суду про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , 2020 року народження в розмірі, що визначений законодавством. Підстав для зменшення розміру аліментів на дитину на 1/6 частину не вбачає. Дійсно в суді слухалася справа про стягнення аліментів на утримання дружини до трьох років дитини, рішення ще не набрало законної сили, і яке не має впливати на рішення суду щодо аліментів на дитину. Згідно даного рішення стягуються аліменти на утримання дружини в розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Справа про розірвання шлюбу перебуває в Городищенському районному суді Черкаської області, рішення по даній справі не прийнято. Враховуючи те, що відповідач працює, отримує дохід, він має можливість сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі. Посилання відповідача на те, що він отримує мінімальну заробітну плату не може бути на їхню думку єдиною і безумовною підставою для стягнення з нього аліментів саме у розмірі 1/6 частини, навіть якщо згідно довідки про доходи чиста заробітна плата, яку він отримує на руки після всіх відрахувань становить в районі п`яти тисяч двісті сорока гривень, якщо взяти 25 % то 1/4 це буде 1 310 гривень аліментів щомісячно, які він буде сплачувати відповідно до своїх доходів. Враховуючи це, вважає, що відповідач виходить з власних інтересів, нехтуючи інтересами своєї малолітньої дитини. І приймаючи рішення, на його думку, суд повинен виходити як найкраще з інтересів дитини і забезпечувати її інтерес, а не ставити інтерес відповідача першочергово. Крім того відповідач не зазначає, що на його утриманні перебувають ще якісь діти, він є працездатною особою, протипоказань по стану здоров`я, відповідно до відзиву на позовну заяву, не надано, не має групи інвалідності, інших утриманців немає, тому вважає що його вимоги про зменшення розміру аліментів не підлягають до задоволення. Просив стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати, за надання правової допомоги в розмірі 4 700,00 грн..

Представник відповідача ОСОБА_4 , адвокат Гончар Л.В. в суді підтримала поданий відзив. Повідомила, що ОСОБА_4 сповіщений про дату, час та місце судового засідання, не має змоги прибути в дане судове засідання в зв`язку з зайнятістю по роботі. Вказала, що відповідач не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, наразі надається добровільна матеріальна допомога на утримання дитини, відповідач працює в приватному підприємстві "Ньютон" на посаді водія транспортних засобів та отримує мінімальну заробітну плату. Відповідно до норм Сімейного законодавства України при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника матеріальної можливості щодо надання такої допомоги, а також наявність рухомого та нерухомого майна у власності. Відповідач немає рухомого та нерухомого майна у власності, немає інших доходів, окрім офіційної заробітної плати, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини всіх його видів заробітку, доходу щомісячно. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет" визначено що для дітей віком до 6 років з 1 липня 2022 року визначено 1201 гривня, це мінімальний розмір необхідних грошових коштів на утримання дитини. Просить суд частково задовольнити поданий позов, та визначити стягнення з ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , 2020 року народження аліменти у розмірі 1/6 частини всіх його видів заробітку, доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 понесені витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 6000 гривень, що підтверджується наявними в матеріалах справи договором про надання правової допомоги, прибутково-касовим ордером та розрахунком розміру витрат.

Дослідивши заявлені вимоги, відзив на позов, заслухавши думку сторін, які прибули в судове засідання, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши матеріали справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 2, 3 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, батьки або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

В суді доведено, що сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтведжує відповідний актовий запис № 23 від 03.06.2020 року, згідно даних свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , які з грудня 2020 року спільно не проживають.

Подружжя має, народженого в шлюбі, малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 09 від 22.10.2020 року (свідоцтво про народженя Серія НОМЕР_4 ), який проживає з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно довідки № 90 від 14.07.2022 року, виданої Виконавчим комітетом Городищенської міської ради Дирдринський старостинський округ.

Згідно із частино 1 статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 1 статті 12 цього Закону, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Домовленості між батьками дитини щодо способу виконання батьком дитини обов`язку його утримувати недосягнуто. Позивач вказує, що відповідач не бере участь в утриманні дитини, хоча і зобов`язаний приймати участь в матеріальному забезпеченні дитини до її повноліття, є працездатною особою, утриманців не має.

Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як на даний час батько, відповідач ОСОБА_4 , належним чином не бере участь в утриманні свого неповнолітнього сина.

Тобто, позивач звернулась до суду за захистом прав її неповнолітньої дитини, що перебуває на її утриманні.

Відповідно до статті 180, частини 3 статті 181 СК Українии, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З 1 липня 2022 року, відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України" на 2022 рік, розмір прожиткового мінімуму на дитину у віці до 6 років становить 2201,00 грн.. Відповідно мінімальний гарантований розмір аліментів для дітей до 6 років складає 1100,50 гривень.

Суд приймаючи рішення, при визначенні розміру аліментів, враховує положення ст. 182 СК України, та виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вони б мали тоді, коли утримувалася обома батьками, оскільки стягнення аліментів якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.

Як вбачається з довідки про доходи, що надана відповідачу ОСОБА_4 . Приватним сервісним піприємством "НЬЮТОН" від 22.09.2022 № ЧК000000015, його середньомісячний дохід з березня 2022 року по серпень 2022 року становить 5 261,13 гривень. І, аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від даного доходу складуть 1 315,26 грн., а в розмірі 1/6 - 876,85 грн., що становить менше ніж визначений законом мінімальний гарантований розмір аліментів для дітей до 6 років -1100,50 гривень.

Суд критично ставиться до доводів представника відповідача що стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини, має вплинути на розмір аліментів, які стягуються на малолітню дитину, в тому числі у зв'язку з непідтвердженням вказаного факту належними засобами доказування.

Оцінюючи інші доводи та аргументи учасників справи, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в рішенні від 18.07.2006 року у справі "Проніна проти України", відповідно до якої хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див."Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, № 303-A, параграф 29).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості, враховуючи викладене вище, стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, вік дитини та можливість батька здійснювати утримання сина, та, те, що обов`язок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не по`вязаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально - правову вимогу про стягнення аліментів, те, що стягнення аліментів є певною гарантією нормального розвитку дитини і розмір аліментів, що заявлений позивачем є таким, що визначений законодавством України, обґрунтованим, оптимальним та не завищеним, вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі визначеному позивачем - 1/4 частина від усіх видів заробітку відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Приписами частини 1 статті 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу статті 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню.

У відповідності до вимог статті 141 ЦПК України судові витрати необхідно покласти на відповідача. Тобто, стягнути судовий збір у визначеному розмірі на користь держави. І, враховуючи норми ст. ст. 133, 137 ЦПК України, а також постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), Висновок Верховного Суд у постанові від 16 квітня 2020 року (справа № 727/4597/19), що відкриття власного рахунку адвокатом не є обов`язком, адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта, та зміст поданих документів на підтвердження понесених позивачем судових витрат, відсутності клопотання іншої сторони про зменшення судових витрат, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу, в заявленому та доведеному в суді, розмірі.

Керуючись ст. ст. 180, 181 - 183, 191 СК України, ст. ст. 8, 10, 12, 13, 18, 19, 141, 259 ч. 6, 263 - 265, 274, 355, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.08.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 4700 (чотири тисячі сімсот) грн. 00 коп..

Рішення суду може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення (отримання) рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 27.10.2022 року.

Суддя Л. П. Синиця