Справа № 203/5168/21
Провадження № 2/0203/509/2022
УХВАЛА

14 червня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Ноторової Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи заяву представника позивача Моторного (транспортного) бюро України про закриття провадження в цивільній справі за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська через систему «Електронний суд» звернувся представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України Чепіков Олексій Олександрович з позовом до ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України понесені витрати у розмірі 77421,68грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2021 року справу № 203/5168/21, провадження № 2/0203/16302021, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана канцелярією суду 30.11.2021 року.

01 грудня 2021 року на виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання осіб, у відповідь на який надійшла інформація з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС та з Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровська міська рада щодо місця проживання відповідача ОСОБА_1 , який значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , відомості щодо реєстрації/зняття з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 відсутні.

Цивільний позов не відповідав вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, тому ухвалою суду від 03 лютого 2022 року був залишений без руху з наданням позивачу п`ятиденного строку для усунення недоліків.

23 лютого 2022 року у встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 28 лютого 2022 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 14 червня 2022 року.

09 червня 2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від представника позивача Моторного (транспортного) бюро України надійшла заява про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

В обґрунтування своєї заяви представник позивача зазначив, що відповідачем ОСОБА_1 до подачі позову добровільно сплачено суму страхового відшкодування, що свідчить про відсутність предмету спору та, як наслідок, є підставою для закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Тому, враховуючи, що учасники справи до суду не з`явились, проте належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи, суд на підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України розглянув заяву позивача про закриття провадження у справі за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, ознайомившись із заявою, проаналізувавши норми ЦПК України, дійшов таких висновків.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Суд зазначає, що оскільки відповідач до подання позову до суду добровільно сплатив суму страхового відшкодування, представник позивача скористався наданим позивачу законом правом на відмову від позову, про що свідчить відповідна заява представника позивача, така заява підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд роз`яснює позивачу, що за приписами ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника позивача про закриття провадження в цивільній справі та прийняти відмову позивача від позову, провадження в цивільній справі № 203/5168/21 закрити.

Також суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Так, відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Суд зазначає, що порядок повернення судового збору регламентований, зокрема ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787 (з урахуванням внесених змін Наказом Міністерства фінансів України від 17.08.2020 року № 507 «Про внесення змін до наказу Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 13.10.2020 року за № 1006/35289 (набрав чинності 30.10.2020 року)).

Відповідно до ч. 3, ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Відповідно до п. 5, п. 10 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за № 650/24182, повернення судового збору (крім помилково зарахованого) здійснюється за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Заява та подання або копія судового рішення, засвідчена належним чином, подається до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету.

Отже, суд, вирішуючи в ухвалі про закриття провадження у справі питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору, доходить висновку про необхідність повернення позивачу з Державного бюджету України 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 1135,00 грн.

Суд додатково зазначає, що документ на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до Державного бюджету України міститься в матеріалах цивільної справи № 203/5168/21, а саме: платіжне доручення № 9804027 від 23 листопада 2021 року на суму 2270,00 грн (а.с.9). При цьому суд зазначає, що одержувачем коштів, відповідно до вказаного платіжного доручення є Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, тому воно і виступає органом, який має здійснити повернення сплаченого позивачем судового збору з державного бюджету у розмірі 1135,00 грн.

Керуючись ст.ст. 13, 49, 142, 206, 255, 256, 260, 261, 263, 353 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача Моторного (транспортного) бюро України про закриття провадження в цивільній справі за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити повністю.

Прийняти відмову позивача Моторного (транспортного) бюро України від позову до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Провадження в цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу закрити.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Челюскіна, 1; ) повернути Моторному (транспортному) страховому бюро України (місцезнаходження: 02002, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8; ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1135,00 грн (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень 00 копійок) (платіжне доручення № 9804027 від 23 листопада 2021 року на суму 2270,00 грн міститься в матеріалах цивільної справи № 203/5168/21).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ф.М. Ханієва