П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2022 року місто Київ

справа № 381/2440/21

провадження №22-ц/824/ 4818/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Васильченко Лілією Ігорівною,

на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2021 року, ухвалене у складі судді Соловей Г.В.,

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особи: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, Фастівська міська державна нотаріальна контора про встановлення юридичних фактів, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту постійного проживання ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 2013 року по день його смерті; встановлення юридичного факту перебування ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання ОСОБА_2 .

Заява обґрунтована тим, що вона з 2013 року до 21 травня 2021 року проживала з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання службових обов`язків в дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_2 трагічно загинув.

Як дружина, вона здійснила поховання та розпорядилася його речами. Нею отримано витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання, оплачена судово-медична експертиза та сплачено за проведення поминів.

ОСОБА_2 був військовослужбовцем, мав статус учасника бойових дій, отримував заробітну плату та пенсію. Розмір його заробітної плати становив більше ніж 18000 грн. на місяць, розмір пенсії 5500 грн. Отже, розмір доходу ОСОБА_2 за період з червня 2020 року по травень 2021 року становив близько 280550,49 грн., її дохід за цей же період становив 148311,48 грн. За таких обставин, наявні підстави вважати, що вона перебувала на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 .

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особи: Управління Пенсійного фонду України у Київській області, Фастівська міська державна нотаріальна контора про встановлення юридичних фактів відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представник ОСОБА_1 адвокат Васильченко Л.І. подала апеляційну скаргу, в який просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву. В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, належним чином не досліджені докази, подані до заяви. Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції не були повно, об`єктивно та всебічно оцінений акт обстеження № 21 від 24 травня 2021 року та покази свідків.

В судове засідання учасники справи не з`явилися будучи у встановленому законом порядку повідомленими про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому суд вважав за можливе розглянути справу за їх відсутності в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Зважаючи на зміст апеляційної скарги ОСОБА_1 та судового рішення, що оскаржується, з урахуванням обставин даної справи, її складності, мотивованим викладенням позиції заявника в апеляційній скарзі та відсутністю потреби у наданні усних пояснень учасника справи, явка якого до апеляційного суду є необов`язковою, колегія суддів вважала можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 та її представника адвоката Васильченко Л.І., які не з`явилися в судове засідання.

Оскільки рішення ухвалене за відсутністю учасників справи, то датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

24 травня 2021 року Калинівською селищною радою був складений акт обстеження №21 комісії в складі депутата Калинівської селищної ради ОСОБА_11 та сусідів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 сумісно проживали ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки про доходи № 330 від 22 червня 2021 року ОСОБА_1 за період з червня 2020 року по травень 2021 року отримала загальну суму доходу за винятком утримань та аліментів 148 311, 48 грн.

Згідно довідки про доходи № 466/ж від 23 червня 2021 року, ОСОБА_2 за період з червня 2020 року по травень 2021 року отримав загальну суму доходу 214 550,49 грн.

Згідно довідки про доходи № 2189 3232 77 11 8109 від 16 листопада 2021 року ОСОБА_2 за період з січня 2021 року по травень 2021 року отримав пенсію в загальному розмірі 18 423,30 грн.

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 14 червня 2003 року по теперішній час (дата видачі паспорта 20 липня 2021 року ).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що заявником не доведено факт спільного проживання однією сім`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заявником не надано належних доказів на підтвердження того, що вони вели спільне господарство, наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, спільних витрат на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, тощо. Під час розгляду справи не доведено належними та допустимими доказами факт перебування ОСОБА_1 на утриманні у ОСОБА_2 . Крім того, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що право заявниці в даному випадку ОСОБА_1 порушене, оскільки для таких висновків мають бути надані належні та допустимі докази, які б беззаперечно вказували, як саме порушуються головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області права ОСОБА_1 на реалізацію права на оформлення спадкового майна - недоотриманої пенсії.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони зроблені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідають наявним у матеріалах справи доказам.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст. 77 ЦПК України).

З огляду на ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Частиною 1ст. 319 ЦПК України визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд, серед іншого, розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

З вище наведеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні, можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до частин другої, четвертої ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Статтею 25 цього Кодексу передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Згідно із ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою дня виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).

Суд вправі встановлювати лише такі факти, які за своїми ознаками є юридичними фактами, тобто такими, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності певних прав. Факти неюридичного характеру не підлягають встановленню судом як у позовному, так і непозовному провадженні (постанова Верховного Суду від 28 грудня 2020 року у справі 428/2163/17).

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки (постанова Верховного Суду від 23 травня 2020 року у справі №686/8440/16-ц).

Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин (постанова Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 695/1732/16-ц).

Відтак, звертаючись до суду з заявою про встановлення факту її проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 2013 року по день смерті останнього, заявник мала доводити обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Доводи апеляційної скарги представника заявника - адвоката Васильченко Л.І., що ОСОБА_1 були надані суду першої інстанції документи, що підтверджують спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю, зокрема актом обстеження №21 від 24 травня 2021 року, який складений комісією в складі депутата Калинівської селищної ради ОСОБА_11 та сусідів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також показами свідків допитаними судом першої інстанції, яким суд першої інстанції не надав належної оцінки є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справ.

Як убачається з матеріалів справи, допитані у суді першої інстанції свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 фактично не змогли пояснити чи вели ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільне господарство, побут, спільний бюджет, та чи мали відносини, які притаманні сім`ї.

Суд апеляційної інстанції, також не може їх прийняти до уваги, оскільки вони не містять даних про пов`язаність сторін спільним побутом, наявність у них взаємних прав і обов`язків, спільного бюджету і спільних витрат, а тому такі покази не є достатніми для встановлення такого факту.

А тому, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що заявником не доведено належними доказами те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вели спільне господарство, побут та мали спільний бюджет, а також про наявність відношень притаманних сім`ї, ознаки якої визначено ст. 3 СК України.

Крім того, акт обстеження №21 від 24 травня 2021 року, який складений комісією в складі депутата Калинівської селищної ради ОСОБА_11 та сусідів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , також не може бути належним доказом, оскільки складений тими ж самими особами, які були допитані в суді першої інстанції в якості свідків, та їх покази визнані судом недостатніми для встановлення факту проживання однією сім`єю.

Крім того, наявні в матеріалах справи дві фотографії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , також ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та її доньки, що підтверджують факт спільної присутності на святкуванні, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, спільного побуту, наявності взаємних прав і обов`язків, не можуть свідчити про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склались та мали місце, протягом тривалого періоду часу усталені відносини, які притаманні сім`ї.

Відсутність достатніх беззаперечних письмових доказів в матеріалах справи об`єктивно ставить під сумнів показання допитаних в судовому засіданні свідків, тому суд оцінював такі доказі об`єктивно, саме у відповідності до положень статті 89 ЦПК України.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції в цій частині не переглядається.

Оскаржуючи рішення суду лише в частині відмови у встановленні факту спільного проживання однією сім`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та не оскаржуючи в іншій його частині про відмову у встановленні факту перебування заявника на утриманні ОСОБА_2 , представник заявника нівелює мету звернення ОСОБА_1 до суду з зазначеною заявою.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками викладеними судом першої інстанції у своєму рішенні.

Обставини, на які представник заявника посилається у скарзі, були предметом перевірки суду першої інстанції, яким надана відповідна мотивована правова оцінка.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Васильченко Л.І. про допит в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 задоволенню не підлягає, оскільки, суд не знайшов підстав для допиту заявлених свідків на стадії апеляційного провадження, враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів того, що представником ОСОБА_1 порушувалось клопотання про допит заявлених свідків у суді першої інстанції, у встановлений законом процесуальний строк.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене на повно з`ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України,

суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Васильченко Лілією Ігорівною, залишити без задоволення.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус