У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києві в складі:

головуючого-судді - Усатової І.А.,

за участю секретаря - Омелько Г.Т.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Солом"янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черкасова Євгена Володимировича, Солом"янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватна експертна служба", суд,-

В С Т А Н О В И В:

25 січня 2018 року до суду надійшла скарга боржника ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Солом`янського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Черкасова Є.В., в якій скаржник просить: зупинити на час розгляду справи виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 760/26730/ 13-ц, виданого 01 грудня 2014 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 978 590,04 гривень; витребувати копію матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_1; визнати незаконними дії старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Черкасова Євгена Володимировича (надалі - «державний виконавець») щодо проведення оцінки майна - 45 позицій, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 ; визнати протиправною оцінку майна згідно зі Звітом від 04.05.2018 про незалежну оцінку майна в кількості 45 позицій, проведену ТОВ «Приватна експертна служба».

Свої вимоги скаржник обгрунтовує наступним.

На виконанні у Солом`янському районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві знаходиться виконавчий лист, виданий 01.12.2014 Солом`янським районним судом міста Києва у справі №760/26730/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 (надалі - «боржник», «скаржник») на користь ОСОБА_2 (надалі - «Стягувач») заборгованості в сумі 978 590,04 гривень, виконавче провадження НОМЕР_1.

21 вересня 2017 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 06 листопада 2017 року ним винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої було здійснено опис майна та накладено арешт на майно боржника.

11 квітня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Приватна експертна служба» для участі у виконавчому провадженні.

Скаржник стверджує, що жодного повідомлення з виконавчої служби щодо вказаної постанови вона не отримувала, а також нею не було отримано висновки незалежної оцінки, оцінку проведено без фактичного ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього, що могло вплинути на визначення ринкової вартості майна, при складанні постанови про опис та арешт майна боржника, в опис було включено лише перелік майна без його характеристик, а саме ваги, метража, розміру, форми, виду, кольору, товарного знаку, проби, виробничої марки, дати випуску, ступеню зносу тощо, як це передбачено законодавством України, без яких неможливо ідентифікувати описане майно.

Скаржник вважає продовження вчинення виконавчих дій з урахуванням зазначених обставин, в свою чергу, призводить до порушення прав скаржника як сторони виконавчого провадження.

З огляду на викладені обставини ОСОБА_1 вважає протиправними дії державного виконавця щодо винесення постанов про відкриття виконавчого провадження від 21.09.2017 та про опис та арешт майна (коштів) боржника від 06.11.2017 та постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а також протиправною вважає здійснену ним оцінку.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2019 справу передано в провадження судді Усатовій І.А.

Ухвалою суду від 04 вересня 2020 у справі відкрито провадження, призначено справу до судового розгляду та витребувано від державного виконавця належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_1.

22.12 2020 судом були отримані пояснення від заінтересованої особи ТОВ «Приватна експертна служба» (надалі - «експертна служба») на скаргу на дії державного виконавця з запереченнями проти її доводів. Стверджується, що скарга є невмотивованою та такою, що не підлягає задоволенню. З посиланням на норми чинного законодавства про оцінку майна та оціночну діяльність а також на практику Верховного Суду, експертна служба зауважила, що скаржником невірно обрано спосіб захисту своїх прав, оскільки звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним. Також пояснюється, що оскаржуваний звіт про незалежну оцінку майна боржника був складений 04.05.2018 року, а тому в силу приписів ч. 6 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» даний звіт втратив свою актуальність та є недійсним з цієї причини, а тому жодним чином не впливає на права та обов`язки скаржника.

Усі учасники справи неодноразово не з`являлись на судове засідання. 21.12.2021 представник скаржника звернулась до суду з заявою з проханням розглядати справу у відсутність представника скаржника та з підтриманням скарги в повному обсязі та проханням її задовільнити.

28.09.2022 державний виконавець надіслав копію матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_1 на 138 аркушах з проханням долучити її до матеріалів справи та у супровідному листі заявив, що заперечує проти скарги ОСОБА_1 та попросив суд відмовити у її задоволенні.

У судові засідання скаржник та інші особи, які беруть участь у справі неодноразово не з`являлись, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 17.11.2014 у справі №760/26730/13-ц було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 706000 гривень заборгованості, 136161,27 гривень процентів, 96722,00 гривень інфляційних витрат, 36151,07 річних та 3555,70 гривень судового збору. Зазначене рішення набрало чинності 28 листопада 2014 року.

01 грудня 2014 року Солом`янським районним судом м. Києва на підставі зазначеного судового рішення був виданий виконавчий лист, який був дійсний для пред`явлення до виконання протягом року (згідно з Законом України «Про виконавче провадження» в редакції станом на день ухвалення рішення).

Встановлено, що вказаний виконавчий лист знаходився на виконанні у ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві і постановою від 08.04.2015 у виконавчому провадженні НОМЕР_2 був повернутий стягувачу на підставі п. 2,9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження». Відтак, виконавчий лист підлягав повторному пред`явленню до виконання до 08.04.2016.

Виконавчий лист від 01.12.2014 повторно був пред`явлений до виконання у вересні 2017 року, і постановою старшого державного виконавця Солом`янського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Черкасовим Є.В. від 21 вересня 2017 року було відкрите провадження НОМЕР_1.

Судом також встановлено, що 06 листопада 2017 року державним виконавцем була винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до п. 10 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту №512/5 від 02.04.2012, після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані:

-назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо);

-якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису;

-якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування;

-прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач);

-відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт;

-якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження;

-відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця;

-зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Згідно з вказаною постановою від 06.11.2017 державним виконавцем у присутності стягувача ОСОБА_2 та двох понятих було описано та арештовано майно боржника у переліку з 44 пунктів.

Встановлено, що опис арештованого майна містить складений державним виконавцем цілком якісно, в ньому зазначені індивідуальні особливості предметів, такі як: марка та модель (для технічних пристроїв), колір, кількість складових частин, в деяких випадках - матеріал, з якого виготовлений. Зазначений опис цілком достатній, на переконання суду, для індивідуалізації конкретно визначених речей серед інших, а тому до посилання Скаржниці на неякісно складений опис арештованого майна суд ставиться критично.

Суд також звертає увагу на те, що скаржниця вже зверталась у січні 2018 року до Солом`янського районного суду міста Києва зі скаргою на дії державного виконавця в межах зазначеного вище виконавчого провадження, зокрема з проханням визнати дії державного виконавця щодо винесення постанови про опис та арешт майна боржника від 06 листопада 2017 року протиправними та скасувати постанову про опис та арешт майна. Ухвалою суду від 15.11.2019 у задоволенні скарги в частині оскарження постанови від 06.11.2017 про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 та дій державного виконавця по її складанню відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін. У відкритті касаційного провадження було відмовлено Ухвалою Верховного Суду у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.08.2020.

Таким чином, доводи скаржника щодо порушень, допущених за її твердженням при здійсненні опису та арешту майна, вже були предметом судового дослідження, тому не підлягають розгляду та оцінці судом.

Судом встановлено, що 11 квітня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні НОМЕР_1 - ТОВ «Приватна експертна служба» для проведення оцінки описаного та арештованого майна боржника, попереджено суб`єкта оціночної діяльністі про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження , надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться у постанові. З матеріалів виконавчого провадження, що є в матеріалах даної справи вбачається, що копію зазначеної постанови в день її винесення 11.04.2018 з листом № 39439 було направлено боржнику до відома.

Після отримання державним виконавцем звіту про оцінку майна від 04.05.2018 року з висновком про ринкову вартість майна 13.07.2018 р., з листом № 71518, державний виконавець направив ОСОБА_1 копію вказаного висновку для ознайомлення, копія листа є в матеріалах справи, доказів поштового відправлення немає.

В матеріалах справи відсутні докази отримання скаржником вказаної копії висновку, натомість в скарзі є твердження скаржника, що вона дізналася про існування постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності 31 травня 2019 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Скаргу на дії державного виконавця складено й направлено до суду 10.06.2019 та отримано судом 12.06.2019.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з абз. 2 п. 7 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть ухвалювати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Статтею 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та орган місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконання рішень здійснюється відповідно до Конституції України, Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) з наступними змінами та доповненнями, Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджених наказом Міністерства юстиції України та низки інших нормативно-правових актів.

За змістом статті 18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша цієї статті). Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання (частина друга цієї статті). Виконавець під час здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право залучати в установленому порядку експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання (пункт 15 частини третьої цієї статті).

Частиною першою статті 20 Закону передбачено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Правила, за якими має здійснюватися визначення вартості майна боржника та його оцінка, встановлені статтею 57 Закону.

Частини перша та друга цієї статті передбачають, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

Згідно з частиною третьою статті 57 Закону, у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна (частина четверта статті 57 Закону).

Зазначені положення закону також відображені в Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802 (далі - Інструкція), відповідно до пункту 17 розділу VIII якої визначення вартості, оцінка майна боржника здійснюються в порядку, встановленому статтею 57 Закону.

Згідно з пунктом 18 розділу VIII Інструкції, у разі якщо сторони виконавчого провадження або їх представники, а також заставодержатель у десятиденний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна, про що складає відповідний акт.

Самостійне визначення вартості майна боржника виконавцем проводиться за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна, з урахуванням фактичного стану майна, у строк не пізніше десяти робочих днів з моменту проведення опису й арешту майна. Для визначення вартості майна виконавець використовує власні знання, дані засобів масової інформації, повідомлення сторін виконавчого провадження та інших осіб, яких виконавець у разі необхідності може залучити до проведення визначення вартості майна. А у випадках, передбачених абзацом другим частини третьої статті 57 зазначеного вище Закону, виконавець для оцінки майна залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Аналіз статті 57 Закону дозволяє дійти висновку, що для завдань виконавчого провадження вартість майна боржника може бути визначена двома шляхами: 1) за згодою сторін (та заставодержателя), про досягнення якої вони мають повідомити виконавця у встановленому порядку; 2) у разі недосягнення такої згоди виконавець самостійно визначає вартість майна за ринковими цінами, які діють на день визначення; 3) залучення для оцінки майна суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання.

Положення статті 57 Закону не зобов`язують виконавця самостійно з`ясовувати, чи досягли сторони між собою згоди щодо вартості майна боржника. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом і в постанові від 10.08.2022 у справі №2-2262/12.

Беручи до уваги вищенаведені норми матеріального права та враховуючи відсутність заяв сторін виконавчого провадження щодо досягнення згоди про вартість майна, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності для визначення ринкової вартості арештованого майна не порушують прав боржника.

Суд також дійшов висновку, що подання скарги на дії та рішення виконавця з вимогою про визнання незаконним дії державного виконавця та визнання протиправною оцінку майна є неефективним способом захисту прав боржника.

Дійсно, Верховний Суд, зокрема в постанові від 27.08.2020 у справі №295/11078/14-ц неодноразово наголошував на тому, що єдиним способом спростування результатів визначення вартості майна, закріплених у звіті про оцінку майна є рецензування такого звіту. Рецензування звіту з оцінки є законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки, який в межах виконавчого провадження дозволяє швидко та ефективно захистити права боржника. В свою чергу Закон України "Про виконавче провадження" не містить обов`язку виконавця здійснювати рецензування звіту про оцінку майна, здійснену суб`єктом оціночної діяльності.

В матеріалах справи відсутні докази, що боржник ОСОБА_1 у визначеному законом порядку зверталась з рецензією на Звіт про оцінку майна від 04.05.2018. Також ОСОБА_1 не заявляла в скарзі на дії державного виконавця незгоду з результатами проведеної оцінки її майна, а лише висловлювала свої зауваження щодо процедури проведення оцінки.

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Способом захисту цивільного права є припинення дії, яка порушує права відповідно до ст. 16 ЦК України. Скаржник, звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, не вимагає припинення неправомірних, на її думку дій, а лише визнання протиправною оцінки майна без правових наслідків такого визнання, до того ж, проведену не державним виконавцем, а іншою особою, а саме - ТОВ «Приватна експертна контора», що не є ефективним й вірним засобом захисту її прав з огляду на приписи зазначених вище правових норм.

За наведених обставин, суд вважає, що дії державного виконавця щодо оцінки арештованого майна боржника є правомірними. Тобто, державний виконавець, вчиняючи дії, спрямовані на визначення ринкової вартості арештованого майна боржника з метою виконання рішення суду, діяв у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

ОСОБА_1 не надала суду обгрунтованих підстав для визнання протиправними дій державного виконавця щодо оцінки майна, а також визнання незаконною самої оцінки, у зв`язку з чим скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 126, 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Солом"янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черкасова Євгена Володимировича, Солом"янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватна експертна служба" - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І.А.Усатова