Номер провадження: 22-ц/813/8842/22
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Приходько Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Приходько Л. А. (суддя-доповідач)

суддів: Бездрабко В. О.,

Склярської І. В.,

секретар Виходець Н.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

третя особа - Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради,

третя особа - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Філімонова Галина Василівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Гайдай Яніни Федорівни поданої від імені та в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2022 року у складі головуючого судді Чернявської Л. М.,

встановив:

29 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся в Приморський районний суд м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Філімонова Галина Василівна про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2020 року вказана позовна заява залишена без розгляду з підстав визначених пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого позивача, від якого заява про розгляд справи за його відсутності не надходила.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Гайдай Я.Ф., просить ухвалу суду про залишення позову без розгляду скасувати, праву направити до Приморського суду м. Одеси для подальшого розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Інші учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

В судове засідання учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися.

Від представника третьої особи, органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації, надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не явилися у судове засідання будучі належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, враховуючи, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 причини своєї неявки суду не повідомили, а тому відсутні підстави вважати, що причина їх неявки є поважною, а представник органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації просив справу розглядати у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду Приморського районного суду м. Одеси від 30 липня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 09 листопада 2020 року.

Підготовче судове засідання відкладалося неодноразово.

18 лютого 2022 року протокольною ухвалою Приморського районного суду м. Одеси підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 22 березня 2022 року.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримав судову повістку про розгляд справи на 22 березня 2022 року.

22 березня 2022 року учасники справи в судове засідання не з`явились, розгляд справи відкладено на 03 червня 2022 року.

03 червня 2022 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, розгляд справи відкладено у зв`язку з відсутністю даних щодо належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи не з`явившися учасників справи на 05 липня 2022 року.

Судова повістка про розгляд справи 05 липня 2022 року ОСОБА_1 не вручена у зв`язку з відсутністю адресату за адресою місця проживання, повідомленою позивачем суду, що підтверджується відміткою Кур`єрської служби доставки на відправленні.

05 липня 2022 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, розгляд справи відкладено на 04 серпня 2022 року.

04 серпня 2022 року позивач в судове засідання не з`явився, розгляд справи відкладено у зв`язку з відсутністю даних щодо його належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи на 05 жовтня 2022 року.

Судова повістка про розгляд справи 05 жовтня 2022 року ОСОБА_1 не вручена у зв`язку з відсутністю адресата за адресою місця проживання, повідомленою позивачем суду, що підтверджується довідкою Укрпошти про причини повернення поштового відправлення.

05 жовтня 2022 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, розгляд справи відкладено на 20 жовтня 2022 року.

Судова повістка про розгляд справи 20 жовтня 2022 року ОСОБА_1 не вручена у зв`язку з відсутністю адресата за адресою місця проживання, повідомленою позивачем суду, що підтверджується відміткою Кур`єрської служби доставки на відправленні.

20 жовтня 2021 року позивач в судове засідання не з`явився, у зв`язку з чим суд першої інстанції залишив позов без розгляду з тих підстав, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання, що передбачено частиною п`ятою статті 223 та пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Аналіз зазначених норм права вказує на те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Частиною п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом положень частини п`ятої статті 223 ЦПК України та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 643/856/15-ц (провадження № 61-8953св20).

При цьому, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 (провадження № 61-36375св18), повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в такому разі має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19), від 01 вересня 2021 року у справі № 757/54510/17 (провадження № 61-2858св21), 18 жовтня 2021 року у справі № 299/3611/19 (провадження № 61-9218св21), від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц (провадження № 61-4801св20), від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18 (провадження № 61-3617св19), від 19 квітня 2021 року у справі № 675/1714/19 (провадження № 61-2547св21), від 26 квітня 2021 року у справі № 675/1561/19 (провадження № 61-2548св21).

Верховний Суд у постанові від 18 січня 2022 року у справі №369/3184/19 (провадження № 61-16668св21) зазначив, що норма, передбачена частиною п`ятою статті 223 ЦПК України, дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, що в жодне судове засідання після закриття підготовчого засідання позивач не з`явився.

Про дату час та місце розгляду справи ОСОБА_1 повідомлявся шляхом направлення повісток на адресу його місця проживання, повідомленою ним суду. Про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) позивач суд не повідомляв.

Судові повістки про призначення розгляду справи на 05 жовтня 2022 року та на 20 жовтня 2022 року направлені на адресу позивача повернуті без вручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно третього та четвертого пунктів частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частиною першою статті 131 ЦПК України на учасників судового процесу покладений обов`язок повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Отже у разі повернення судової повістки з відміткою про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, або відміткою про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси така судова повістка вважається врученою у день проставлення у поштовому повідомленні такої відмітки.

Враховуючи наведене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду з тих підстав, що належним чином повідомлений, в силу зазначених вище вимог закону, позивач не з`явився в судові засідання призначені на 05 жовтня 2022 року та повторно на 20 жовтня 2022 року і своїм правом подати заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався. При цьому судом враховано, що справа тривалий час знаходиться в провадженні суду проте позивач не вчиняє будь-які дії для прискорення її розгляду.

Посилання в апеляційній скарзі на похилий вік позивача, стан його здоров`я, психологічний стан у зв`язку із війною та повітряними тривогами висновків суду не спростовують, оскільки вказані обставини не перешкоджали позивачу звернутися до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, а також повідомити суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження), крім того, як вбачається з матеріалів справи позивач мав в цій справі представника, адвоката Гайдай Я.Ф.

Щодо доводів апеляційної скарги про неможливість розгляду справи 20 жовтня 2022 року у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги, апеляційний суд не приймає їх до уваги, оскільки саме по собі оголошення повітряної тривоги не є підставою для відкладення розгляду справи, після закінчення повітряної тривоги судом здійснюється розгляд призначених справ в порядку визначеному цивільним-процесуальним законодавством.

Щодо неповідомлення судом представника позивача про дату, час та місце розгляду справи, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Зі змісту частин першої, другої статті 128 ЦПК України вбачається, що на суд покладений обов`язок викликати у судове засідання або для участі у вчинені процесуальних дій або повідомити про дату, час та місце судового засідання учасників справи.

Частиною першою статті 42 ЦПК України визначено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Отже обов`язку повідомляти про дату, час та місце судового засідання окремо від учасника справи його представника цивільним процесуальним законодавством не передбачено.

Колегія суддів зазначає, що згідно з частиною другою статті 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена без додержання норм процесуального права.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Гайдай Яніни Федорівни подану від імені та в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л. А. Приходько

Судді: О. В. Бездрабко

І. В. Склярська