Справа № 466/5601/21
Провадження № 4-с/466/8/22
УХВАЛА

іменем України

«14» листопада 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Кавацюка В.І

при секретарі Хомляк О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) Блавацької М.А. щодо накладення штрафів,

у с т а н о в и в :

22 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась в суд зі скаргою на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) Блавацької М.А. щодо накладення штрафів.

В обгрунтування скарги зіслалась на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 17 жовтня 2019 року у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні права власності, зобов`язання до вчинення дій та вселення відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 жовтня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про усунення перешкод в користуванні будинком скасовано. Зобов`язано її, ОСОБА_1 надати ОСОБА_2 ключі від вхідних дверей будинку АДРЕСА_1 зі сторони АДРЕСА_1 .

Про апеляційний розгляд, як і про прийняте рішення, вона довідалася з постанови про відкриття виконавчого провадження від 12 січня 2021 року. Останню вона отримала рекомендованим листом 19 січня 2021 року. Про розгляд справи в апеляційному суді вона не була повідомлена.

Разом з постановою про відкриття виконавчого провадження вона отримала постанову від 12 січня 2021 року про розмір мінімальних витрат виконавчого збору в розмірі 135,00 гривень та постанову про стягнення виконавчого збору від 12 січня 2021 року за примусове виконання рішення суду в розмірі 12 000,00 гривень.

Як вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження №64089823 від 12 січня 2021 року, а саме п.2, їй, як боржнику було необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, тобто добровільно.

Згідно ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання рішення протягом 10 робочих днів.

Будучи законослухняною громадянкою, довідавшись про існування постанови Львівського апеляційного суду та постанови про відкриття виконавчого провадження, вона вирішила скористатися своїм правом в десятиденний термін в добровільному порядку виконати рішення суду.

За таких обставин вона, 22 січня 2021 року рекомендованим листом скерувала гр. ОСОБА_2 заяву про добровільне виконання рішення суду.

Однак, ОСОБА_2 26 січня 2021 року відмовилася отримувати ключі. За таких обставин вона все таки намагаючись в добровільному порядку виконати рішення суду, повторно 28 січня 2021 року намагалася вручити ключі ОСОБА_2

3 метою документального підтвердження добровільного виконання рішення суду вона, 28 січня 2021 року викликала наряд поліції. Останні під час її спроби передати ключі ОСОБА_2 , зафіксували відео фіксацією факт відмови ОСОБА_2 від добровільного виконання рішення суду (отримання ключів).

23 лютого 2021 року на адвокатський запит від 11 лютого 2021 року працівники поліції надали відеозапис фіксування відмови ОСОБА_2 від добровільного виконання рішення суду.

На початку травня 2021 року вона отримала від виконавця постанову від 22 квітня 2021 року про накладення на неї штрафу в розмірі 1700 гривень за невиконання в десятиденний строк рішення суду.

Як вбачається з даної постанови, виконавець зазначає, що вона, протягом 10 робочих днів не виконала рішення суду, оскільки 02 лютого 2021 року вона нібито здійснивши вихід за місцем виконання рішення, з`ясувала факт його не виконання.

Відповідно до ч.1 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення 10 денного строку перевіряє виконання рішення боржником.

З даного вбачається, що виконавець повинна була перевірити виконання рішення 29 січня 2021 року, а не 02 лютого 2021 року.

Відповідно до ч.2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначається вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Із змісту даної статті вбачається, що виконавець повинен з`ясувати причини не виконання, їх поважність.

Однак, виконавець не здійснивши вихід на місце виконання рішення у встановлений законом строк 29 січня 2021 року, не з`являлася і 02 лютого 2021 року. Дані обставини підтверджуються відсутністю належного повідомлення про вихід на місце виконання рішення 02 лютого 2021 року із зазначенням певної години та відсутністю акту складеного на місці виконання рішення в присутності свідків, які підтверджують ці чи інші обставини.

Вбачаючи неправомірні дії виконавця, вона 24 травня 2021 року скерувала на її ім`я заяву з відповідними обставинами справи та поданими доказами, які підтверджують факт відмови ОСОБА_2 від добровільного виконання рішення у встановлений законом десятиденний строк.

Однак, ігноруючи подану нею заяву, виконавець 25 травня 2021 року №В-10 скерувала на її адресу рекомендованим листом повідомлення про проведення повторної перевірки виконання рішення суду, яка відбудеться 04. Червня 2021 року о 17.00 год.

Дане повідомлення вона отримала рекомендованим листом лише 04 червня 2021 року о 18.29 год.

Однак, попри її відсутність на місці виконання рішення 04 червня 2021 року о 17.00 год., через невчасне повідомлення виконавцем, на місці виконання рішення у встановлений час не було і самого виконавця. Дані обставини може підтвердити її чоловік, який 04 червня 2021 року о 17.00 год. був присутній дома на місці виконання рішення.

Більше того, як нею вже зазначалося, не було первинної перевірки ані 29 січня 2021 року встановленої законом, ані як зазначено виконавцем 02 лютого 2021 року. За таких обставин про проведення якої повторної перевірки може йти мова.

Вбачаючи зі сторони державного виконавця неправомірні дії вона, 07 червня 2021 року скерувала рекомендованим листом на ім`я державного виконавця відповідну заяву про вчинення виконавцем щодо неї незаконних та безпідставних дій, а відтак обґрунтувала їх, підтверджуючи відповідними доказами.

Листом від 07 червня 2021 року за №В-10/44752 Шевченківський ВДВС м. Львова, реагуючи на її заяву від 24 травня 2021 року про відмову боржника від добровільного виконання рішення суду, повідомив її, що подані нею докази не є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Крім цього, державний виконавець постановою від 07 червня 2021 року про накладення штрафу повторно наклала на неї штраф у розмірі 3400 гривень за повторне невиконання рішення суду, перевірка по якому нібито здійснювалася 04 червня 2021 року о 17.00 год.

З вищевказаного вбачається та документально підтверджується, що виконавцем неправомірно накладено на неї штрафи в розмірі 1700 та 3400 гривень.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Згідно з приписом ч.1 ст. 448, п.1 ч.1 ст. 449 ЦПК України така скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Частиною 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений такий же строк й для оскарження рішень та дій виконавця.

Постанову виконавця про накладення штрафу від 07 червня 2021 року вона отримала 10 червня 2021 року, що підтверджується відповідною поштовою квитанцією. Відтак нею дотримано десятиденний строк звернення до суду з врахуванням вихідних та святкових днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В силу ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Викладені обставини по справі підтверджуються документами долученими до скарги, оригінали яких знаходяться у заявника та будуть надані на вимогу суду.

З огляду на такі обставини просить ухвалити судове рішення, яким визнати дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) Блавацької Марії Андріївни про накладення штрафів на боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №64089823 неправомірними.

Скасувати постанови Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) Блавацької Марії Андріївни про накладення штрафів від 22 квітня 2021 року та від 07 червня 2021 року у виконавчому провадженні №64089823.

Ухвало судді Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2021 року скаргу ОСОБА_1 було прийнято до провадження та призначено судовий розгляд.

08 липня 2021 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшов відзив Шевченківського ВДВС у м. Львові вих. №55023 від 07.07.2021 р. за підписом начальника відділу Савойника Р.П., з якого убачається, що Шевченківський ВДВС у м. Львові вважає, що оскаржувані ОСОБА_1 постанови про накладення штрафу у ВП № 64089823, які винесені державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Львові Блавацькою М.А., є такими, що відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», підстав для їх скасування немає, а тому у задоволенні скарги просить відмовити.

В судовому засіданні 08 вересня 2021 року ОСОБА_1 скаргу підтримала, зіславшись на викладені в ній обставини, державний виконавець Шевченківського ВДВС у м. Львові Блавацька М.А. проти задоволення скарги заперечила, зіславшись на відзив, долучений до матеріалів справи.

В судове засідання, яке після оголошення перерви було призначено на 14 листопада 2021 року о 15.30 год., ОСОБА_1 не з`явилась, хоч про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, та подала до суду заяву з проханням завершувати розгляд справи без її участі.

В судове засідання, яке призначалось на 14 листопада 2022 року представник Шевченківського ВДВС у м. Львові не з`явилась, хоч про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності вищевказаних осіб.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , державного виконавця Блавацької М.А., з`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями ст. 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

В судовому засіданні встановлено, що 12 січня 2021 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Блавацькою М.А. відкрито виконавче провадження ВП №64089823 на підставі виконавчого листа №466/6138/19 виданого 04 січня 2021 року.

Як вбачається із вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження №64089823, боржнику ОСОБА_1 необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Згідно ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання рішення протягом 10 робочих днів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вирішила скористатися своїм правом в десятиденний термін в добровільному порядку виконати рішення суду та 22 січня 2021 року рекомендованим листом скерувала гр. ОСОБА_2 , заяву про добровільне виконання рішення суду, однак, ОСОБА_2 , 26 січня 2021 року відмовилася отримувати ключі.

28 січня 2021 року ОСОБА_1 повторно намагалася вручити ключі ОСОБА_2 та з метою документального підтвердження добровільного виконання рішення суду 28 січня 2021 року викликала наряд поліції, які під час її спроби передати ключі ОСОБА_2 , зафіксувала відео фіксацією факту відмови ОСОБА_2 , від добровільного виконання рішення суду (отримання ключів).

Однак, постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Блавацькою М.А. від 22 квітня 2021 року у ВП №64089823 на ОСОБА_1 накладено штраф за невиконання рішення суду.

Також, постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Блавацькою М.А. від 07 червня 2021 року у ВП №64089823 на ОСОБА_1 накладено штраф за невиконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення 10 денного строку перевіряє виконання рішення боржником.

З даного вбачається, що виконавець повинна була перевірити виконання рішення 29 січня .2021 року, а не 02 лютого 2021 року.

Відповідно до ч.2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначається вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Із змісту даної статті вбачається, що виконавець повинен з`ясувати причини не виконання, їх поважність.

Однак, виконавець не здійснивши вихід на місце виконання рішення у встановлений законом строк 29 січня 2021 року, не з`являлася і 02 лютого 2021 року. Дані обставини підтверджуються відсутністю належного повідомлення про вихід на місце виконання рішення 02 лютого 2021 року і зазначенням певної години та відсутністю акту складеного на місці виконання рішення в присутності свідків, які підтверджують ці чи інші обставини.

ОСОБА_1 24 травня 2021 року скерувала на ім`я виконавця заяву з відповідними обставинами справи та поданими доказами які підтверджують факт відмови ОСОБА_2 , від добровільного виконання рішення у встановлений законом десятиденний строк.

Однак, виконавець 25 травня 2021 року №В-10 скерувала на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом повідомлення про проведення повторної перевірки виконання рішення суду яка відбудеться 04 червня 2021 року о 17.00 год.

Дане повідомлення ОСОБА_1 отримала рекомендованим листом лише 04 червня 2021 року о 18.29 год.

Відтак, постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Блавацькою М.А. від 07 червня 2021 року у ВП №64089823 на ОСОБА_1 повторно накладено штраф за невиконання рішення суду.

З вищевказаного вбачається та документально підтверджується, що виконавцем неправомірно накладено на ОСОБА_1 штрафи в розмірі 1700 та 3400 гривень.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Згідно з приписом ч.1 ст. 448, п.1 ч.1 ст. 449 ЦПК України така скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Частиною 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений такий же строк й для оскарження рішень та дій виконавця.

Постанову виконавця про накладення штрафу від 07 червня 2021 року ОСОБА_1 отримала 10 червня 2021 року, що підтверджується відповідною поштовою квитанцією. Відтак ОСОБА_1 дотримано десятиденний строк звернення до суду з врахуванням вихідних та святкових днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В силу ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Викладені обставини по справі підтверджуються документами долученими до скарги, оригінали яких знаходяться у заявника та будуть надані на вимогу суду.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що скарга ОСОБА_1 є підставною та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 447, 448, 449, 450, 451 ЦПК України, ст. 2 ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) Блавацької М.А. щодо накладення штрафів задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) Блавацької Марії Андріївни про накладення штрафів на боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №64089823 неправомірними.

Скасувати постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) Блавацької Марії Андріївни про накладення штрафів від 22 квітня 2021 року та від 07 червня 2021 року у виконавчому провадженні №64089823.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, який обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 23 листопада 2022 року.

Суддя: В. І. Кавацюк