Справа № 463/4550/21 Головуючий у 1 інстанції: Мироненко Л.Д.
Провадження № 22-ц/811/2471/22 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Цьони С.Ю.,

з участю: позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 30 серпня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2021 року позивачі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 звернулись до суду із вказаною позовною заявою, в якій просили суд винести рішення, яким усунути перешкоди у здійсненні позивачами їхніх прав щодо виховання малолітної ОСОБА_5 , яка є дочкою позивачці ОСОБА_3 , внучкою позивачці ОСОБА_4 та племінницею позивача ОСОБА_1 та встановити викладені в позові способи участі позивачів у вихованні вказаної дитини.

В обґрунтування позову покликались на те, що ОСОБА_4 є рідною бабою малолітньої ОСОБА_5 . Її дочка ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства, а відтак не може в повній мірі виконувати обов`язки по вихованню дитини. Вказує, що вона спільно з позивачем ОСОБА_1 опікувались ОСОБА_5 . Водночас, Галицька РДА ЛМР видала розпорядження № 73 від 26 лютого 2020 року про негайне відібрання малолітньої дитини ОСОБА_5 від її матері та поміщення в притулок для дітей. 04 березня 2020 року вказане розпорядження було виконане і відповідно ОСОБА_5 поміщено в центр підтримки дітей при ліцеї «Просвіта». Крім того, розпорядженням № 105 від 20 березня 2020 року малолітній ОСОБА_5 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Вважають, що такі дії були вчинені всупереч волі та інтересів дитини. Повідомляють, що відповідно до листів Управління освіти ЛМР, а також до інформації наданої Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради комісія з питань захисту прав дитини Галицької районної адміністрації надала дозвіл відвідувати ОСОБА_5 лише її мамі ОСОБА_3 , однак остання є інвалідом з дитинства та самостійно не може відвідувати доньку. Таким чином, по суті позивачі позбавлені можливості відвідувати та бачити ОСОБА_5 . Вказують, що за час перебування в Центрі підтримки дітей при ліцеї «Просвіта» ОСОБА_5 була неодноразово травмована, до неї застосовувались побої та насильство. Крім того зазначають, що позивач ОСОБА_4 подавала документи до Галицької РДА для встановлення опіки і піклування над внучкою ОСОБА_5 , однак їй було відмовлено. У заяві про зміну позовних вимог від 23 травня 2022 року, позивачі зазначають, що їм стало відомо, що малолітню ОСОБА_5 ухвалою Львівської міської ради було поміщено в будинок сімейного типу родини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вказують, що вказаний будинок сімейного типу фактично позбавляє позивачів брати участь у вихованні ОСОБА_5 , оскільки члени вказаного будинку, включно з ОСОБА_5 виїхали за кордон.

З урахуванням змінених позовних вимог просили позов задоволити.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 30 серпня 2022 року у позові ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ліцею «Просвіта» Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, дитячого будинку сімейного типу родини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання протиправними дій, усуненні перешкод та встановленні способів участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дитиною, зобов`язанні повернути неповнолітню дитину відмовлено.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , подавши апеляційну скаргу.

Вважають рішення суду винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права без врахування об`єктивних обставин справи.

Зазначають, що в процесі розгляду справи змінилися обставини, а саме дитину ОСОБА_8 було передано на виховання у будинок сімейного типу родини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 згідно рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №68 від 28.01.2022. У зв`язку із зміною обставин відповідно до ст.. 49 ЦПК України уточнено позовну заяву (ст. 48-61 матеріалів справи 2 том.). В уточненій позовній заяві поданої 23.05.2022р. зазначено статус відповідачі - будинок сімейного типу родини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а тому висновок суду, що будинок сімейного типу родини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є третьою особою по справі, є помилковим.

Вказують, що у зв`язку з бездіяльністю відповідачів, не забезпечено участь у вихованні дитини, що є грубим порушенням норм національного законодавства та міжнародного права.

Суд першої інстанції не проаналізував правомірність дій органів державної влади, органу опіки та піклування та залишив поза увагою обов`язок відповідача забезпечити участь рідних у вихованні дитини.

Вважають, що відповідачі не здійснювали жодної дії для соціальної підтримки сім`ї чи вжиття певних заходів з метою збереження сімейних правовідносин позивачів з дитиною ОСОБА_5 .

Відтак, право мами, баби, дятька на спілкування із дитиною - це особисте їх право, а право дитини на спілкування із родичами, в свою чергу, є особистим правом дитини. Такі права підлягають захисту відповідно до закону, а як зазначено вище, органи опіки та піклування проводять діяльність із захисту особистих прав дітей.

Просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги згідно заяви поданої у порядку ст.49 ЦПК України 23.05.2022р.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керуючись пріоритетними інтересами дитини, вважав позовні вимоги безпідставними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьком є ОСОБА_9 , мати ОСОБА_3 .

З довідки Львівського комунального підприємства «Старий Львів» №4996 від 07 грудня 2020 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 73 від 26 лютого 2020 року працівникам відділу «Служба у справах дітей» Галицького району управління «СуСД» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради було зобов`язано:

1.1. спільно з працівниками сектору ювенальної превенції Галицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області, психологом 2-ї категорії відділу соціальної роботи ЛМЦСССДМ, завідувачем дитячим поліклінічним відділенням № 1 КНП «Львівська 1-а міська клінічна лікарня ім. Князя Лева», негайно відібрати малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від її матері - ОСОБА_3 ;

1.2.влаштувати малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в притулок для дітей «СуСД» Львівської обласної державної адміністрації за адресою: АДРЕСА_3 на певне державне забезпечення;

1.3.повідомити керівника Львівської місцевої прокуратури №1 про негайне відібрання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від її матері ; - ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

1.4.у семиденний термін підготувати до Галицького районного суду м.Львова позов про відібрання дитини та позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 , щодо її малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 105 від 20 березня 2020 року ухвалено надати статус дитини позбавленої батьківського піклування малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У висновку Галицької районної адміністрації №260001-вих-13010 від 22.02.2021 року про недоцільність встановлення опіки та відповідність висновку інтересам дитини вказано, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Галицькій районній адміністрації ЛМР ради 18.02.2021 у супроводі представників ліцею «Просвіта» з`явилася малолітня ОСОБА_5 , яка пояснила, що у ліцеї їй подобається. У сім`ю повертатись не хоче, оскільки там її ображала бабця. Також у вказаному висновку зазначено, що підставами для вилучення дитини з сім`ї було те, що психоемоційний стан та атмосфера в родині можуть трактуватися як такі, що становлять небезпеку для подальшого психологічного та соціального благополуччя.

У заяві ОСОБА_9 адресованої директору Центру підтримки дітей при ліцеї «Просвіта» ЛМР від 05 жовтня 2021 року остання вказує, що отримала відповідь, що з донькою немає можливості побачитись через те, що в закладі існують карантинні обмеження. Просила вказаний центр повідомити її дату та час коли можна буде відвідати доньку.

У листі директора ліцею «Просвіта» ЛМР від 18 жовтня 2021 року № 277 вказано, що станом на 18 жовтня 2021 року ліцей "Просвіта" Львівської міської зади, вийшов із режиму самоізоляції та провадить освітню діяльність у повній відповідності та дотриманні протиепідемічних заходів, що передбачені чинним законодавством, із врахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22 09.2021 №981 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України", якою дію адаптивного карантину продовжено до 31.12.2021.

У заявах ОСОБА_4 від 14 вересня 2021 та 24 вересня 2021 року адресованих директору Центру підтримки дітей при ліцеї «Просвіта» ЛМР, остання просить повідомити про дату та час надання їй можливості відвідати внучку.

У листі директора Ліцею « Просвіта» ЛМР до ОСОБА_4 від 17 вересня 2021 року вказано, що згідно з листом Галицької районної адміністрації ЛМР від 19 березня 2022 року № 260001 -вих. 23476 комісією з питань захисту прав дитини ГРА ЛМР, ОСОБА_9 надано згоду на відвідування доньки в межах Центру підтримки дітей при ліцеї « Просвіта» ЛМР одноосібно, без присутності сторонніх осіб, за згодою дитини, в присутності представника центру. Для розгляду питання про можливість відвідування ОСОБА_4 малолітньої ОСОБА_5 у листі запропоновано звертатись до управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики ЛМР за відповідним дозволом.

У листі директора Ліцею « Просвіта» ЛМР № 276 до ОСОБА_4 від 01 жовтня 2021 року вказано, що комісією з питань захисту прав дитини ГРА ЛМР надано згоду на відвідування ОСОБА_9 доньки ОСОБА_5 одноосібно, без присутності сторонніх осіб. Крім того, у листі ГРА ЛМР від 02 грудня 2020 року №260001-вих. 95588 повідомлено ліцей «Просвіта» ЛМР про необхідність не допускати до ОСОБА_5 11 ІНФОРМАЦІЯ_6 інших осіб, окрім ОСОБА_9 .

У листі Галицької районної адміністрації № 260001-вих.-31330 від 16 квітня 2021 року зазначено, що згідно з інформацією ліцею "Просвіта" Львівської міської ради, за правилами внутрішнього розпорядку Центру підтримки дітей ліцею "Просвіта" ЛМР, будь-які передачі включаючи засоби зв`язку передаються з рук в руки, а саме від особи, що має згоду органу опіки та піклування на відвідування дитини в закладі, безпосередньо дитині. ОСОБА_3 жодного разу не виявила бажання відвідати дитину без сторонніх осіб, чи особисто передати доньці необхідні речі. Також, за інформацією навчального закладу, малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є абсолютно здоровою. Стосовно спілкування з бабусею, дівчинка самостійно виявляє небажання спілкуватися з жодним із своїх родичів. Телефон дитини перебуває у несправному стані.

З повідомлення начальника Львівського районного управління поліції від 23 квітня 2021 року на звернення ОСОБА_4 щодо можливих неправомірних дій працівників ліцею «Просвіта», вбачається, що в ході проведення перевірки у діях зазначених у зверненні осіб не виявлено ознак кримінального чи адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим розгляд заяви припинено.

У листі в.о. директора ліцею « Просвіта» від 01 жовтня 2021 року № 263 вказано, що відповідно до вимог Правил, відвідування дітей батька іншими особами у центрі підтримки дітей можливе лише за письмовою згодою служби у справах дітей та відбувається за попередньо узгодженим графіком з особою, котра безпосередньо має згоду на відвідування та службою у справах дітей. Графік відвідувань, наданий особисто зазначеною особою затверджується директором ліцею "Просвіта" Львівської міської ради.

Станом на даний час, матір`ю малолітньої дитини - ОСОБА_3 , графік, яким визначено день та час можливих відвідувань її дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , особисто на затвердження директору ліцею "Просвіта" ради не надавався.

У заяві від 20 січня 2022 року ОСОБА_9 , просить директора ліцею «Просвіта ЛМР» повідомити чи перебуває її донька у вказаному ліцею, а також просить забезпечити доступ до контактів з нею.

У відповіді на вказану заяву від 25 січня 2022 року № 18 вказано, що ОСОБА_5 станом на 25 січня 2022 року перебуває у Центрі підтримки дітей при ліцеї « Просвіта» ЛМР. В той же час відповідно до вимог Правил, відвідування дітей батька іншими особами у центрі підтримки дітей можливе лише за письмовою згодою служби у справах дітей та відбувається за попередньо узгодженим графіком з особою, котра безпосередньо має згоду на відвідування та службою у справах дітей. Графік відвідувань, наданий особисто зазначеною особою затверджується директором ліцею "Просвіта" Львівської міської ради. Відтак, просять заявника подати відповідний графік на затвердження директору.

Рішенням Галицького районного суду від 09 квітня 2021 року у справі № 461/6487/20, яке набрало законної сили встановлено, що на підставі висновку ЛКК КНП ЛОР "Львівський психоневрологічний диспансер" № 701 від 17.03.2020 про наявність у матері дитини - ОСОБА_9 тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків, відповідно до підпункту 9 п.22 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24.09.2008, Галицькою районною адміністрацією видане розпорядження від 20.03.2020 №105 "Про надання малолітній ОСОБА_5 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування".

У зв`язку з допущеною опискою в абзаці 5 п. 1 розпорядження Галицької районної адміністрації від 20.03.2020 №105, адміністрацією видане розпорядження №189 від 07.07.2020 "Про внесення змін у розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 20.03.2020 № 105 «Про надання малолітній ОСОБА_5 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування»".

Відповідно до п.2 розпорядження Галицької районної адміністрації від 20.11.2020 №336 "Про внесення змін у розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 20.03.2020 № 105 «Про надання малолітній ОСОБА_5 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування»", розпорядження Галицької районної адміністрації від 07.07.2020 №189 втратило чинність.

Згідно з довідкою від 25.01.2021 № 228д, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 знаходиться на обліку у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» з 14.06.2007 по даний час з приводу психоневрологічного захворювання (хронічне) та є інвалідом ІІ групи з дитинства (безтерміново).

Згідно з висновком відділу «Служба у справах дітей» Галицького району від 18.02.2021 № 4- ОСОБА_4 недоцільно призначати опікуном малолітньої онуки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням виконавчого комітету ЛМР № 68 від 28.01.2022 року створено на основі родини ОСОБА_6 10 ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_7 22 ІНФОРМАЦІЯ_7 дитячий будинок сімейного типу за адресою АДРЕСА_2 , та влаштовано у вказаний будинок дитину, позбавлену батьківського піклування, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Наказом в.о. директора Ліцею «Просвіта» від 10 лютого 2022 малолітню ОСОБА_5 11 ІНФОРМАЦІЯ_6 відраховано із складу учнів 6-ого класу вказаного закладу освіти.

У листі, який був наданий управлінням «Служби у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на виконання ухвали Галицького районного суду від 27.04.2022 року вказано, що у зв`язку з збройним нападом російської федерації та здійсненням ракетних бомбардувань м. Львова, дитячий будинок сімейного типу, в який влаштована ОСОБА_5 тимчасово виїхав за межі України у Швейцарію. На день подання інформації вихованці вказаного будинку сімейного типу перебували у Міжнародному скаутському центрі Кандерштега.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК україни кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 24 лютого 2021 року, яке набрало законної сили, у задоволенні позову ОСОБА_3 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про скасування розпоряджень Галицької районної адміністрації ЛМР: від 26.лютого 2020 року № 73 «Про негайне відібрання малолітньої дитини ОСОБА_5 , від її матері - ОСОБА_3 та влаштування дитини в притулок для дітей «СуСД» ЛОДА за адресою АДРЕСА_3 »; від 03 березня 2020 року № 79 «Про внесення змін у розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 26 лютого 2020 № 73 «Про негайне відібрання малолітньої дитини ОСОБА_5 , від її матері - ОСОБА_3 та влаштування дитини в притулок для дітей «СуСД» ЛОДА за адресою АДРЕСА_3 »; від 20 березня 2020 року № 105 «Про надання малолітньої ОСОБА_5 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» ; від 07 липня 2020 року № 189 «Про внесення змін у розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 20 березня 2020 року № 105 «Про надання малолітній ОСОБА_5 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування - відмовлено (справа № 461/10261/20).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади, в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою, відповідно до статті 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

Згідно із пунктів 9, 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація вирішує питання щодо встановлення опіки і піклування, створення передбачених законодавством умов для виховання та /або влаштування дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, щодо захисту особи та майнових прав та інтересів дітей, а також вживає інших заходів щодо соціального захисту дітей, віднесених до її компетенції законом; здійснює згідно із законодавством комплекс заходів з надання допомоги особам та сім`ям з дітьми, які перебувають у складних життєвих обставинах, утримання і виховання дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Закон України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13 січня 2005 року № 2342-IV (далі - Закон № 2342-IV) визначає правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, і є складовою частиною законодавства про охорону дитинства.

Згідно зі статтею 3 Закону № 2342-IV основними засадами державної політики щодо соціального захисту дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа є: створення умов для реалізації права кожної дитини на виховання в сім`ї; виховання та утримання дітей за принципом родинності; сприяння усиновленню дітей, створення системи заохочення та підтримки усиновлювачів; забезпечення пріоритету форм влаштування; захист майнових, житлових та інших прав та інтересів таких дітей; створення належних умов для їх фізичного, інтелектуального і духовного розвитку, підготовки дітей до самостійного життя; забезпечення права на здоровий розвиток; забезпечення соціально-правових гарантій; створення умов для надання психологічної, медичної та педагогічної допомоги; формування системи соціальної адаптації; забезпечення вільним вибором сфери професійної діяльності, яка б оптимально відповідала потребам та бажанням особистості дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування, а також особи із їх числа та запитам ринку праці; належне матеріально-технічне забезпечення незалежно від форми влаштування та утримання дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, сприяння в наданні реальної допомоги і підтримки підприємствами, установами та організаціями різних форм власності, банківськими установами, культурно-освітніми, громадськими, спортивними та іншими організаціями; вжиття вичерпних заходів щодо забезпечення доступу до безоплатної правової допомоги на підставах та в порядку, встановлених законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги.

За умови втрати дитиною батьківського піклування відповідний орган опіки та піклування вживає вичерпних заходів щодо влаштування дитини в сім`ї громадян України - на усиновлення, під опіку або піклування, у прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу. Порядок передачі дітей на усиновлення, виховання та спільне проживання в прийомні сім`ї або дитячі будинки сімейного типу затверджується Кабінетом Міністрів України (частини перша, четверта статті 6 Закону № 2342-IV).

Відповідно до пункту 35 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, передбачено, що після встановлення статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної в місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за місцем походження такої дитини вживає вичерпних заходів до влаштування її в сім`ю громадян України (усиновлення, під опіку, піклування, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу).До закладів охорони здоров`я, загальної середньої освіти (у тому числі спеціальної та спеціалізованої), іншого закладу або установи (незалежно від форми власності та підпорядкування), в яких проживають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, дитина може бути зарахована у разі, коли з певних причин відсутня можливість влаштування її на виховання в сім`ю. Зарахування дитини до закладу охорони здоров`я, загальної середньої освіти (у тому числі спеціальної та спеціалізованої), іншого закладу або установи (незалежно від форми власності та підпорядкування), в яких проживають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, не звільняє районну, районну у мм. Києві та Севастополі держадміністрацію, виконавчий орган міської, районної в місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за місцем походження або за місцем проживання (перебування) дитини від обов`язку продовжувати роботу з реалізації права цієї дитини на сімейне виховання. Під час визначення форми влаштування в інтересах дитини мають бути враховані обставини, за яких дитина втратила батьківське піклування, її життєвий шлях, родинні зв`язки, наявність братів і сестер, контакти із соціальним оточенням, стан здоров`я, освіта, інші потреби.

Крім того із положення Порядку вбачається, що, у разі призначення опікуна, піклувальника враховується бажання дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування. Бесіда з дитиною проводиться працівником служби у справах дітей з урахуванням її віку, обставин, за яких вона втратила батьківське піклування, не принижуючи гідність дитини та осіб, які виявили бажання взяти її під опіку, піклування. За результатами бесіди складається довідка.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посадові особи ліцею «Просвіта» та Галицької районної адміністрації Львівської міської ради діяли в межах повноважень, у спосіб, визначений законом та згідно діючого законодавства. Так, відмови ліцею у побачення родичів з дитиною мотивовані відсутністю дозволів з боку управління «Служба у справах дітей», письмовими заборонами компетентних органів та встановленням карантинних обмежень. Крім того, комісія з питань захисту прав дитини Галицької райадміністрації прийняла колегіальне рішення про можливість відвідування лише матір`ю ОСОБА_9 і заборони допуску до дитини інших осіб. При цьому, письмовими доказами підтверджено що позивач ОСОБА_9 жодного разу не зверталася до ліцею для встановлення графіку відвідувань дитини.

Суд констатує, що в усіх діях стосовно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага повинна приділятися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3 Конвенції про права дитини). Дитина є найбільш вразливою стороною під час будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Першочергова увага має приділятися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3 Конвенції про права дитини) , і такий підхід цілком узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме ці норми зобов`язані враховувати всі суди України, розглядаючи справи, що стосуються прав дітей.

У постанові від 18.03.2019 р. у справі № 215/4452/16-ц (провадження № 61-1145св19) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду, залишаючи без змін постанову апеляційного суду, прямо зазначив, що презумпція на користь матері у справах щодо дітей, яку покладено в основу негативного для батька дитини рішення місцевого суду, не підтверджується на рівні ООН, що випливає з Декларації або прецедентної практики ЄСПЛ, а також не відповідає позиції Ради Європи та більшості держав - членів Ради Європи.

При цьому ВС/КЦС посилається, зокрема, на рішення ЄСПЛ у справі «М. С. проти України» від 11.07.2017 року (заява № 2091/13), де Суд наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі й у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, які стосуються дітей, їхні найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язку із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Позивачі просили суд повернути дитину, однак як вбачається з матеріалів даної справи позивачі проживають разом у однокімнатній квартирі, що також було підтверджено свідком та не заперечується позивачами, де періодично проживають також орендарі. Вказане свідчить про неналежні санітарно - гігієнічні умови для проживання дитини у разі її повернення.

Варто зазначити, що позивачі просять суд повернути дитину в період військових дій України з російською федерацією, що не відповідає також її інтересам, оскільки становить загрозу для її життя.

Як вбачається з листа Міністра соціальної політики України, з метою забезпечення безпеки дітей, мінімізації ризиків, пов`язаних із воєнними діями, що відбуваються на території України, та у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанов від 28 лютого 2022 р. № 166 та від 01.03.2022 № 179 Міністерство соціальної політики України просить: 1) забезпечити координацію роботи служб у справах дітей щодо взаємодії з органами Державної прикордонної служби України, інститутами громадянського суспільства при перетині державного кордону дітьми; 2) довести до відома служб у справах дітей рекомендації щодо діяльності служб у справах дітей в умовах надзвичайного або воєнного стану щодо координації переміщення дітей в межах України та виїзду дітей за межі України. З метою збереження життя і здоров`я дітей в умовах надзвичайного та воєнного стану службам у справах дітей необхідно забезпечити координацію роботи щодо переміщення в межах України та виїзду за межі України. Після завершення воєнного стану в Україні керівники закладів зобов`язані вжити вичерпних заходів для повернення дітей на територію України.

Враховуючи, що підставою відібрання дитини стала наявна у Служби в справах дітей Галицької районної адміністрації інформація щодо умов проживання дитини, які орган опіки та піклування визнав небезпечними для психоемоційного стану дитини та її здоров`я, а також з урахуванням листа директора школи, в якому було зазначено про письмове повідомлення малолітньої про можливість суїциду, Галицькою районною адміністрацією видано розпорядження про негайне відібрання дитини.

З огляду на зазначене, повернення дитини в сім`ю ОСОБА_10 , не буде відповідати найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 30 серпня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 30 грудня 2022 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.