Провадження № 2/522/4637/22
УХВАЛА

26 грудня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Косіциної В.В.,

за участю секретаря судового засідання Левченко К.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій він просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 08.10.2010 року виконавчим комітетом Бритівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі своїм батьком ОСОБА_1 за місцем його реєстрації або проживання.

За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини було прийнято до розгляду, відкрито провадження у вказаній справі та встановлено загальний порядок розгляду справи.

11 листопада 2022 року до суду засобами електронного зв`язку від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про визнання нею позову.

У підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 26 грудня 2022 року за участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката Попружко В.В., останній надав пояснення з приводу заявлених позовних вимог, підтримав їх та просив суд їх задовольнити.

Проте при дослідженні матеріалів справи у нарадчій кімнаті судом встановлено, що заява про визнання позову не підписана електронним підписом та подана не через електронний суд, тобто не підписана відповідачкою у встановленому ЦПК України порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі вказаної законодавчої норми та врахувавши думку представника позивача, суд заслухавши пояснення останнього та дослідив докази, наявні у матеріалах справи, видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення. Однак у нарадчій кімнаті судом було встановлено, що заява відповідача про визнання позову суперечить закону.

Зокрема, відповідно до ч.ч. 5-8 ст.43 ЦПК України,документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). У разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника).

У той же час заява ОСОБА_2 від 11 листопада 2022 року всупереч вказаним законодавчим вимогам не була подана за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, не скріплена електронним цифровим підписом відповідача та не містить доказів направлення вказаної заяви листом з описом вкладення іншим учасникам справи.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частин першої, другої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання позову відповідачем - це одностороннє вільне волевиявлення відповідача, спрямоване на припинення спору з позивачем. Право відповідача на визнання позову повністю або частково є виявом принципів диспозитивності і змагальності.

У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Проте, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону (наприклад, відповідач визнає безпідставний позов) або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (наприклад, малолітніх або недієздатних), суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Від визнання позову слід відрізняти визнання фактів. Факти може визнати й позивач. Визнання стороною в суді фактів, якими друга сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, не є для суду обов`язковим. Суд може вважати визнаний факт встановленим, коли у нього не виникає сумніву в тому, що визнання відповідає дійсним обставинам справи, не порушує будь-чиїх прав та законних інтересів і не зроблено під впливом обману, насильства, погрози, помилки.

Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову, які в даному випадку підлягають встановленню.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15 червня 2020 року у справі № 588/1311/17 та постанові від 25.05.2022 року у справі № 675/2136/19.

В даному випадку, подана відповідачем заява про визнання позову не може бути прийнята судом, оскільки відповідачка не підписала належним чином.

Крім того, визнаючи позов, відповідачка не наводить в заяві жодних доводів з цього приводу, в тому числі й щодо обставин, що підлягають встановленню в межах даного спору. Прийняття судом заяви про визнання позову, в даному випадку, може мати наслідком порушення прав, свободи чи інтереси інших осіб, тому судом не вбачається визначених законом підстав для прийняття заяви відповідача про визнання позову. Визнання позову відповідачем не є безумовною підставою для його задоволення, ураховуючи, що вирішуючи спір по суті суду слід дослідити матеріали справи, надати належну оцінку наявним у справі доказам та ухвалити судове рішення з урахуванням вимог законності та обґрунтованості, а не виходячи виключно із факту визнання позову відповідачем.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 49, 175, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновоти розгляд у підготовчому провадженні справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини за правилами загального провадження.Призначити підготовче засідання на 1 лютого 2023 року на 14 годин 00 хвилин.

Здійснити виклик до суду усіх учасників справи.

Відомості щодо розгляду справи сторони можуть отримати за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://pm.od.court.gov.ua/sud1522/.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 5 січня 2023 року.

Суддя В.В. Косіцина