РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2022 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Воробйової Т.А.

за участі секретаря судового засідання Гарбар Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1

до ТОВ «Преміум Лігал Колекш» та

ПАТ «Комерційний банк «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання недійсним договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним з моменту вчинення договір №GL3N217215_ПВ про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, укладений 30.04.2020 між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» в частині переходу прав вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №03/09/2007/840-Н/420 від 03.09.2007 та договором іпотеки від 03.09.2007, посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. та зареєстрованим в реєстрі за №13293.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником житлової двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , де вона проживає разом з дочкою та матір`ю.

03.09.2007 між позивачем та ВАТ «Комерційний банк «Надра» було укладено кредитний договір та договір іпотеки, згідно яких, банк надав позивачу цільовий кредит в розмірі 67 тисяч доларів США на купівлю вищевказаної квартири з терміном повернення кредиту до 03.09.2027. За шість років, у відповідності до п.4.4.2 кредитного договору, позивач у повному обсязі достроково виконала взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів на загальну суму 108 тисяч доларів США, здійснивши 15.07.2013, за домовленістю з банком, останній платіж по кредиту в розмірі 300 доларів США.

Позивач вказує, що весь цей час банк не мав до неї жодних претензій та до кінця 2015 року позивач обслуговувалась у банку як фізична особа-підприємець та мала відкриті банківські рахунки для здійснення господарської діяльності.

Однак, з травня 2020 року позивача та членів її родини почали тероризувати невідомі особи, які в нахабній формі повідомляли, що квартира, в якій вони мешкають, їм більше не належить і що вони повинні її звільнити.

У подальшому стало відомо, що вищевказані особи діяли від імені ТОВ «Преміум Лігал Колекш», яке листом від 04.05.2020 повідомило про укладення з банком спірного договору про відступлення прав вимоги, а також про те, що борг за кредитним договором становить 1,53 млн, що не відповідає дійсності, оскільки позивачем виконано договірні зобов`язання, що підтверджується наявними у неї банківськими квитанціями.

Позивач вказує, що спірний договір має бути визнаний судом недійсним в частині, що стосується прав позивача, з огляду на те, що банк не мав права передавати право вимоги за достроково виконаним кредитним договором та договором іпотеки суб`єкту господарювання, який не є банківською установою та не отримав відповідної ліцензії НБУ, що свідчить про недійсність умов такого договору.

Позивач вважає, що оспорюваний договір за своєю юридичною природою є договором факторингу, тому, оскільки оспорюваний правочин суперечить приписам законодавства щодо суб`єктного складу договору факторингу, тому він має бути визнаний недійсним відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 28.09.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

29.10.2020 від представника відповідача ТОВ «Преміум Лігал Колекш» до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказано, що відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Заперечення проти позову представник відповідача обґрунтовує тим, що позивач систематично порушувала умови укладеного між нею та ВАТ «Комерційний банк «Надра» кредитного договору №03/09/2007/840-Н/420 від 03.09.2007, які полягали у несвоєчасному внесенні платежів за кредитним договором та внесенні таких платежів не у повному обсязі, а з 2013 року внесення платежів за кредитним договором взагалі було припинено, у зв`язку з чим у травні 2014 року банк звернувся до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості з позивача, яка станом на 12.12.2014 становила 59 762,28 доларів США та 68 315,46 грн.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26.01.2015 у справі №2958321/14-ц позов ПАТ «КБ «Надра» було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 залишок заборгованості за кредитним договором №03/09/2007/840-Н/420 від 03.09.2007 у розмірі 59 762,28 доларів США та 68 315,46 грн. Рішення суду залишається не виконаним.

Представник відповідача вказує, що зазначеним рішенням суду підтверджується наявність у позивача заборгованості за кредитним договором, отже твердження позивача про відсутність заборгованості не відповідає дійсності.

Крім того, частина з наданих позивачем квитанцій, на які вона посилається як на підтвердження виконання зобов`язань за кредитним договором, взагалі не мають відношення до кредитного договору №03/09/2007/840-Н/420, оскільки мають інші призначення платежів. Позивачем сплачено платежів по кредиту на загальну суму 53 554,72 доларів США, якими сплачено пеню, проценти за користування кредитом та тіло кредиту. Станом на 30.04.2020 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 56 777, 12 доларів США, що еквівалентно 1 531 358,41 грн.

Умови кредитного договору та рішення суду про стягнення заборгованості позивачем не виконуються, однак позивач продовжує проживати так користуватись квартирою, яка є предметом договору іпотеки, укладеного на виконання зобов`язань за кредитним договором №03/09/2007/840-Н/420.

Також у відзиві вказано, що придбання ТОВ «Преміум Лігал Колекш» права вимоги за кредитним договором на електронних торгах є купівлею-продажем майна (активу) банку, а не надання банку фінансової послуги у вигляді факторингу та, відповідно, така процедура не може регулюватися нормами, які регулюють здійснення факторингових операцій.

При укладенні спірного договору були дотримані вимоги, передбачені ст. 203 ЦК України, зміст договору не суперечить вимогам законодавства, на момент укладення правочину ТОВ «Преміум Лігал Колекш» мало необхідний обсяг дієздатності, отже підстави для визнання договору недійним відсутні.

24.11.2020 від представника відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказано, що відповідач заперечує проти позовних вимог.

Заперечення проти позову представник відповідача обґрунтовує тим, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 №83 «Про віднесення ПАТ «Комерційний банк «Надра» до категорії платоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 №26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Надра», згідно з яким з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Надра» Стрюкову І.О. Відповідно до постанови Правління НБУ від 04.06.2015 №356 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.06.2015 №113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку.

Представник відповідача зазначає, що новим кредитором за кредитним договором №03/09/2007/840-Н/420 від 03.09.2007, а також новим іпотекодержателем за договором іпотеки від 03.09.2007, є ТОВ «Преміум Лігал Колекш» на підставі договору №GL3N217215_ПВ про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, укладеного 30.04.2020 між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн». Зазначений договір є саме договором відступлення (купівлі-продажу) майнових прав, а не договором факторингу, як зазначає позивач, оскільки йому не притаманні властивості договору факторингу.

Представник відповідача вказує, що позивачем не наведено жодних доказів, що свідчать про недійсність укладеного між банком та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» договору про відступлення прав вимоги а також не доведено, у чому полягає порушення її прав при відступленні права вимоги за договором, тому відповідач у задоволенні позову просить відмовити.

01.02.2021 у судовому засіданні представником позивача подано до суду відповідь на відзиви, у якій вказано, що позивачу не було відомо про існування заочного рішення суду від 26.01.2015 у справі №295/8321/14-ц та ухвали суду від 12.01.2021 у справі №295/8321/14-ц про заміну стягувача з ПАТ «Комерційний банк «Надра» на ТОВ «Преміум Лігал Колекшн», у зв`язку з чим подано заву про перегляд заочного рішення та апеляційну скаргу на ухвалу, оскільки борг за кредитним договором відсутній.

Згідно з ухвалою суду від 13.09.2022 підготовче провадження у справі завершено та призначено розгляд справи по суті.

У судове засідання, яким завершується розгляд справи, позивач та її представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача ОСОБА_2. до суду надійшло клопотання про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку з неможливістю прибуття у судове засідання за станом здоров`я, тому просив відкласти підготовче засідання на іншу дату або провести засідання за відсутності сторони позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах, встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Оскільки заявником не надано доказів наявності поважних причин неможливості явки у судове засідання, також ОСОБА_2 у клопотанні просить про відкладення підготовчого судового засідання, однак підготовче засідання у справі згідно з ухвалою суду від 13.09.2022 закрито, копії письмової ухвали про що (у т.ч.) надіслані усім учасникам, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивача про відкладення судового засідання.

Представник відповідача ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» у судове засідання, яким завершується розгляд справи, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від представника відповідача Ващук Ю.С. надійшла до суду заява про розгляд справи без її участі, у якій представник відповідача у задоволенні позву просить відмовити.

Представник відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судове засідання, яким завершується розгляд справи, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання, яким завершується розгляд справи, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 03.09.2007 між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №03/09/2007/840-Н/420 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого, банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) в сумі 67 000 доларів США. Цільове використання кредиту - проведення розрахунків по договору-купівлі-продажу від 03.09.2007, що укладений між позичальником та ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно з яким позичальник придбає у власність нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 . Позичальник зобов`язалась повернути отриманий кредит у строк до 31.08.2027 та сплатити проценти за користування кредитом за відсотковою ставкою у розмірі 12,49% річних (п. 1.1, 1.2, 1.3.1, 1.4 кредитного договору). До кредитного договору №03/09/2007/840-Н/420 укладено додаткову угоду №1 від 18.06.2010 (том 1 а.с. 27-30, 193-202).

03.09.2007, з метою забезпечення виконання зобов`язання, що виникає із кредитного договору, між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, посвідчений 03.09.2007 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.І., зареєстрований в реєстрі за №13292 (далі - договір іпотеки), відповідно до умов якого іпотекодавцем передано в іпотеку банку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_3 , яка належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. 03.09.2007 за реєстровим №13289 (том 1 а.с. 24-26, 203-204).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 №83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 №26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Надра», згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра».

Відповідно до постанови Правління НБУ від 04.06.2015 №356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» 05.06.2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

30.04.2020 між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» укладено договір №GL3N217215_ПВ про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. (далі - договір відступлення), та зареєстровано в реєстрі за №2891, відповідного до якого до ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» перейшло право вимоги за кредитним договором №03/09/2007/840-Н/420 від 03.09.2007, що був укладений між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , та права іпотекодержателя за договором іпотеки, посвідченим 03.09.2007 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. за реєстровим №13292, який був укладений в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №03/09/2007/840-Н/420 від 03.09.2007, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Надра».

Зазначений договір укладений за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-03-06-000035-b від 01.04.2020.

Відповідно до пункту 2.1 договору Банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні Банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів, гарантів, зазначених у додатку № 1 до цього договору (боржників), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами поруки, договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, договорами про надання гарантії (гарантіями) з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору (основні договори). Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

У пункті 2.2 договору вказано, що новий кредитор у день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1 цього договору, набуває наступні права кредитора за основними договорами: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами щодо сплати боржниками грошових коштів у сумах, вказаних у додатку № 1 до цього договору та визначених на момент набуття новим кредитором права вимоги, включаючи право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття права вимоги процентів у розмірах, вказаних у додатку № 1 до цього договору, право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття прав вимоги штрафних санкцій, неустойок (штрафів, пені), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань у випадках та на умовах, встановлених основними договорами. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку № 1 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора відповідно до цього договору у обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги.

Згідно з пунктом 4.1 договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору, новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у сумі 11 578 696, 81 грн (ціна договору). Ціна договору сплачується новим кредитором Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 6.5 цього договору, на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Новий кредитор.

У витязі з додатку №1 до договору (реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників (поручителів, заставодавців, дебіторів) за такими договорами) наявна інформація про боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №03/09/2007/840-Н/420 від 03.09.2007 та суму боргу за цим кредитним договором, визначену станом на 30.04.2020 у сумі 1 531 358,41 грн, право вимоги за якою перейшло до нового кредитора (том 1 а.с. 60-65, 212-216).

Статтею 638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

За змістом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Факту порушення прав та охоронюваних інтересів в результаті укладення договору про відступлення прав вимоги між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» №GL3N217215_ПВ, позивачем не доведено.

Відповідно до статей 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України від 07 грудня 2000 року №2121-III «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

У статті 1077 Цивільного кодексу України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Таким чином, у Цивільному кодексі України, як вбачається зі змісту його статей 512, 1077, проведено розмежування правочинів, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: правочини з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу.

З аналізу статей 512-518 Цивільного кодексу України можна зробити такий висновок щодо суб`єктного складу правочинів з відступлення права вимоги: відповідно до статті 2 цього Кодексу учасниками цесії можуть бути будь-яка фізична або юридична особа.

Разом з тим, із частини першої статті 1077 Цивільного кодексу України, статті 350 Господарського кодексу України та частини п`ятої статті 5 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вбачається, що суб`єктний склад у договорі факторингу має три сторони: клієнта, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності (частина друга статті 1079 Цивільного кодексу України), фактора, яким може бути банк або інша банківська установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (частина третя статті 1079 Цивільного кодексу України) та боржник, тобто набувач послуг чи товарів за первинним договором.

У статті 350 Господарського кодексу України зазначено, що фактором може бути лише банк, разом з тим, у пункті 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», норми якого є спеціальними, вказано, що фінансовими установами є банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди й компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо передбачених законом, - інших послуг (операцій), пов`язаних із наданням фінансових послуг. У частинах першій, другій статті 7 Закону зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ.

У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій.

Отже, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до Державного реєстру фінансових установ.

Щодо розмежування за предметом договору, то під час цесії може бути відступлене право як грошової, так і не грошової (роботи, товари, послуги) вимоги. Цивільний кодекс України передбачає лише перелік зобов`язань, у яких заміна кредитора не допускається (статті 515 Цивільного кодексу України). Предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги (стаття 1078 Цивільного кодексу України).

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

За змістом пункту 11 частини першої статті 4 Закону факторинг є фінансовою послугою.

Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника.

При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.

Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю.

Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (частина третя статті 656 Цивільного кодексу України).

Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу.

Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченої в договорі, право вимоги за яким передається.

Згідно з частиною першою статті 1084 Цивільного кодексу України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Також розмежування розглядуваних договорів здійснюється за їх формою: правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору (стаття 513 Цивільного кодексу України). Оскільки факторинг визначено пунктом 3 частини першої статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кредитною операцією, вимоги до такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Наведене свідчить про те, що укладений оспорюваний договір за своєю юридичною природою є цесією.

Постановою Верховного Суду від 16.03.2021 у справі №906/1174/18 було зроблено правовий висновок, згідно з яким договори які містять наступні суттєві ознаки, слід відносити до договорів про відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Так, якщо предметом та метою укладеного договору є відступлення права вимоги, а інші суттєві умови договору притаманні як договорам відступлення права вимоги, так і договорам факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату) попередньому кредитору, у суду немає підстав вважати такий договір відступлення права вимоги договором факторингу.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 08.06.2022 в справі №723/779/20.

У постанові Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №161/5127/17-ц наведена правова позицію, відповідно до якої договори про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, які укладені внаслідок електронних торгів, проведених на підставі ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не є договорами факторингу, а отже учасником електронних торгів із продажу права вимоги може бути фізична особа або юридична особа, а не лише банк або інша фінансова установа.

У постанові від 16.12.2020 у справі №640/14873/19 Верховний Суд висловив позицію, що на підставі договорів про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, укладених за результатами електронних торгів з продажу активів банку, що ліквідується, покупець права вимоги не набув права здійснювати фінансові операції відносно боржника, оскільки за умовами договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги у нього виникло лише право вимагати виконання зобов`язань у розмірі та обсязі, які існували на момент укладення цього договору, без можливості нарахування додаткових процентів і неустойки, право на нарахування яких мав первісний кредитор.

Зважаючи на це, договір, укладений між ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» №GL3N217215_ПВ від 30.04.2020 слід відносити до договорів про відступлення права вимоги. Це в свою чергу заперечує необхідність для отримання ліцензії на здійснення фінансових послуг сторонами договору.

Щодо посилання заявника на відсутність заборгованості за кредитним договором, суд зазначає, що заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26.01.2015 у справі №295/8321/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" заборгованість за кредитним договором №03/09/2007/840-Н/420 від 03.09.2007, яка станом на 12.12.2014 становить 59762 (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот шістдесят два) долара 28 центів США та 68315 (шістдесят вісім тисяч триста п`ятнадцять) грн 46 коп, з яких: заборгованість за кредитом - 43675,01 дол США; заборгованість по відсоткам, у т.ч. простроченим - 16087,27 дол США; пеня за прострочення сплати кредиту - 50300,95 грн, що станом на 12.12.2014 за курсом НБУ (1 дол США = 15,710701 грн) еквівалентно 3201,70 дол США; штраф за порушення умов кредитного договору згідно п. 4.2 Додаткової угоди №1 від 18.06.2010 - 9014,51 грн, що станом на 12.12.2014 за курсом НБУ (1 дол США = 15,7107 грн) еквівалентно 573,78 дол США, а також судовий збір у сумі 3654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) грн 00 коп (том 1 а.с. 207-208).

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12.01.2021 у справі №295/8321/14-ц замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа у цивільній справі №295/8321/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки (том 2 а.с. 76-79)

Постановою Житомирського апеляційного суду від 30.03.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26.01.2015 змінено, зменшено загальну суму заборгованості за пенею та штрафом із 68 315 грн до 59315,46 грн. У решті рішення залишено без змін (том 5 а.с. 19-23).

Законодавством не встановлено підстав недійсності договору щодо відступлення права вимоги у разі передачі вимоги за зобов`язанням, із розміром якого сторона не погоджується, або якщо окремі складові такої заборгованості нараховані безпідставно. Обставини, пов`язані з фактичним виконанням чи невиконанням, чи частковим виконанням зобов`язань за відповідним договором не визначаються нормами матеріального права як підстава для визнання недійсним правочину щодо відступлення права вимоги за такими договорами (договору цесії). Питання про належне чи неналежне виконання сторонами зобов`язань за договором кредиту, право вимоги за яким передавалося за оспорюваним договором, підлягає дослідженню у межах спору про стягнення заборгованості та не впливає на правомірність та дійсність договору про відступлення права вимоги.

Сам по собі факт укладення договору відступлення права вимоги не створює для позивача безумовного обов`язку сплатити борг саме у такому розмірі, який зазначено у оспорюваному договорі під час його виконання. У разі отримання відповідної вимоги від нового кредитора, позивач не позбавлений права висловлювати свої заперечення проти такої вимоги на підставі наявних у нього доказів за основним зобов`язанням, що виникло на підставі кредитного договору.

Аналогічних за своїм змістом правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16.10.2018 у справі №914/2567/17, від 19.11.2019 у справі №924/1014/18, від 28.01.2020 у справі №924/1208/18, від 19.02.2020 у справі №639/4836/17, 08.06.2022 у справі №723/779/20.

На підставі вищевикладеного, оскільки позивачем не доведено наявність підстав для визнання недійсним договору №GL3N217215_ПВ про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, який укладений 30.04.2020 між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн», а доводи, якими керується позивач, спростовані в ходу розгляду справи, підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.

Судові витрати, згідно зіст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача, з урахуванням відмови у задоволенні позову.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Преміум Лігал Колекш» та ПАТ «Комерційний банк «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі:

ТОВ «Преміум Лігал Колекш», адреса: м. Київ, вул. Дмитрівська, 13-А, кв. 12, ;

ПАТ «Комерційний банк «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, АДРЕСА: м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Січових стрільців, 17, .

Суддя Воробйова Т.А.