Дата документу 12.12.2022Справа № 545/2576/16-ц
Провадження № 6/554/244/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючої судді - Чуванової А.М.,

за участю секретаря - Шевченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Худолєй А.С. про примусове проникнення до житла боржника,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Худолєй А.С. звернувся до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що на примусовому виконанні в Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Суми) перебуває зведене виконавче провадження № 70352409, до складу якого входять: виконавче провадження № 52740286 з примусового виконання виконавчого листа Полтавського районного суду Полтавської області від 11.10.2016 №545/2576/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на утримання дитини

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, відкрите постановою від 27.10.2016 року; виконавче провадження № 55462932 з примусового виконання виконавчого листа Полтавського районного суду Полтавської області від 14.12.2017 № 545/3227/17, про зміну розміру аліментів, а саме стягувати з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 03.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, відкрите постановою від 03.01.2018 року.

Згідно з відповідями ПФ України та ДПС України на електронні запити державного

виконавця за період з січня 2017 року по листопад 2022 року рахунків та доходів боржника не виявлено.

Згідно з відповідями з МВС України на електронні запити державного виконавця за період з січня 2017 року по листопад 2022 року транспортні засоби за боржником не зареєстровано.

Постановою від 23.10.2017 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, запис про обтяження внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 25361982 та до Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 16777479.

Відповідно до вимог ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» в межах виконавчого провадження № 52740286 постановою від 10.09.2018 року на боржника накладено штраф у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів, а саме 5 807,52 грн. та в межах виконавчого провадження № 55462932 постановою від 21.11.2022 на боржника накладено штраф у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів, а саме 77 558,53 грн.

Згідно з довідкою розрахунком державного виконавця від 21.11.2022 № 104269 розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.11.2022 року становить 179 198,25 грн.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, нерухоме майно за боржником зареєстровано право спільної часткової власності на 9/40 частин на квартиру АДРЕСА_2 .

04.01.2018, 06.03.2018, 08.05.2018, 17.05.2018, 10.07.2018, 10.09.2018, 20.11.2018 21.10.2020, 15.11.2022 боржнику направлено виклики. До відділу

ОСОБА_1 жодного разу не з`являвся.

З метою проведення опису та арешту майна вказаного нерухомого майна, належного боржнику, 10.09.2018, 19.10.2020 та 21.11.2022 здійснено виходи за адресою АДРЕСА_1 , встановлено, що даний будинок є одноповерховим приватним будинком поділеним на декілька квартир. Двері до квартири АДРЕСА_3 зачинено, зі слів сусідів встановлено, що в квартирі АДРЕСА_3 проживають батьки боржника, ОСОБА_1 за вказаною адресою не з`являється тривалий термін.

Для повного та фактичного, реального виконання рішень суду, державному виконавцеві необхідно мати безперешкодний доступ до квартири за адресою АДРЕСА_4 .

У зв`язку з викладеним, виконавець просить вирішити питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника для примусового виконання виконавчого документа.

Виконавець в судове засідання не з`явився, згідно подання просив здійснювати розгляд справи без його участі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні подання про надання дозволу на примусове проникнення до житла слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до пункту 4 частина 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Наведена норма законодавства передбачає можливість примусового проникнення до житла чи іншого володіння не тільки боржника, а й іншої особи, що можливо у випадку коли у володінні такої особи знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. При цьому, факт наявності майна боржника у іншої особи має бути належно обґрунтованим, а до подання додані належні докази.

Відповідно до статті 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання виконавця, суд має перевірити вчинення державним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з`ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

При цьому необхідно враховувати, що недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до пункту 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайнім засобом для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що боржник перешкоджав вільному доступу виконавця до свого житла.

Самі по собі акти від 21.11.2022 року, 10.09.2018 року, 19.10.2020 року, щодо не надання допуску виконавця до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення виконавчих дій не свідчить про факт присутності боржника у вказаному жилому приміщенні.

Також, відсутні відомості про здійснення державним виконавцем викликів боржника та їх отримання ОСОБА_1 , а відтак твердження виконавця про те, що боржник навмисно ухиляється від виконання рішення суду, суд вважає необґрунтованим.

Окрім того, в матеріалах подання відсутні відомості про те, що боржнику було направлено повідомлення про дату проведення виконавчих дій, та його обов`язок допустити приватного виконавця для проведення виконавчих дій.

Таким чином, виконавець не навів обгрунтованих фактів на підтвердження необхідності проведення виконавчих дій із проникненням до житлового приміщення та виконання усіх інших можливих спроб виконати рішення суду, у відповідності до норм діючого законодавства, без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Керуючись ст. 18, 19, 22 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 439 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Худолєй А.С. про примусове проникнення до житла боржника- відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущенного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А.М. Чуванова