Житомирський апеляційний суд
Категорія 39 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.,

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.,

за участі секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №295/16832/21 за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Войдевич Олесі Анатоліївни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про визнання іпотеки припиненою

за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про забезпечення позову

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 03 лютого 2022 року, постановлену під головуванням судді Чішман Л.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася із позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про визнання іпотеки припиненою.

02.02.2022 представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 подала заяву про забезпечення вказаного позову та просила накласти арешт та заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 ; заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії стосовно нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , зокрема дії, що стосуються реєстрації, перереєстрації, відчуження, передачі, набуття права власності.

В обгрунтування заяви вказано, що ОСОБА_1 пред`явлено позов про визнання припиненою іпотеки нерухомого майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач, як іпотекодержатель, може реалізувати своє право на набуття права власності за ним в порядку Закону України «Про іпотеку» та може відчужити (розпорядитися та/або перереєструвати) право власності, про що зазначив у вимозі від 12.01.2022 про усунення порушень основного зобов`язання. Зазначила, що в разі, якщо позов не буде забезпечений та в разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з метою захисту свого права власності на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, позивач буде змушена звертатись до суду з іншими позовами. Крім того вказала, що рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 14.07.2012 розірвано кредитний договір №240/4 від 25.04.2008 між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2 з підстав істотного порушення Банком умов Кредитного договору. Виходячи із наведеного ставить під сумнів правомірність набуття прав ТОВ «Вердикт Капітал» за договором відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором та забезпечувальними договорами. Зазначила, що вказана квартира є єдиним житлом позивача та її сім`ї, а невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. З огляду на наведені обставини, просила задовольнити заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 03 лютого 2022 року заяву задоволено частково. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . В задоволенні решти заяви відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ТОВ «Вердикт Капітал», подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви. Вказує, що в ухвалі не наведено обгрунтування реальної загрози або об`єктивної можливості вчинення дій зі сторони Товариства, які можуть утруднити або унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення вимог позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказує, що суд чітко дотримався норм чинного законодавства та судової практики та переконався, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки без забезпечення позову , з боку банку могла б бути проведена процедура реалізації іпотеки, що є передчасним й з урахуванням суті заявленого позову та існування судового спору на даний момент - неможливим. Зазначає, що у разі реалізації предмета іпотеки чи перереєстрації предмета іпотеки перед позивачем постало б питання та необхідність ініціювати інші судові провадження з метою захисту своїх прав. Також просить проводити апеляційний розгляд справи за її відсутності та ОСОБА_1 .

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції, враховуючи вид та мету забезпечення позову, а також те, що відповідач ТОВ «Вердикт капітал», як іпотекодержатель, має право на підставі ст. 36 Закону України «Про іпотеку» розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , що призведе до відчуження спірного майна третім особам та істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Поряд з тим, оскільки представником належним чином не обґрунтовано необхідності застосування додаткової заборони ТОВ «Вердикт Капітал» вчиняти дії, що стосуються реєстрації, перереєстрації, відчуження, передачі, набуття права власності квартири, з урахуванням того, що накладання арешту на спірну квартиру передбачає собою заборону на право розпоряджатися майном, суд не вбачав підстав для задоволення вимоги щодо заборони відповідачу вчинення певних дій.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з частиною першою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі статтею 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 25.04.2008 між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 240/4,згідно з яким останньому надано грошові кошти у тимчасове платне користування у сумі 146 450,00 грн. з кінцевим терміном повернення до 24.04.2018 року, шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок.

З метою забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором між Банком та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір від 25 квітня 2008 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .

Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 03.07.2012 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» 206004 грн.33 коп. заборгованості за кредитним договором, відмовивши в задоволенні решти позовних вимог.

Визнано недійсними додаткову угоду № 1 від 24 квітня 2009 року до кредитного договору № 240/4 від 25.04.2008 року, додаткову угоду № 2 від 24 квітня 2009 року до кредитного договору № 240/4 від 25.04.2008 року укладеного між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2 .

Розірвано кредитний договір № 240/4 від 25.04.2008, укладений між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2 .

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначила, що ТОВ «Вердикт Капітал» придбало право вимоги заборгованості по кредитному договору № 240/4 від 25.04.2008 на підставі Договору відступлення права вимоги № 212009 від 28.11.2019, що укладений між ПАТ «ВіЕйБі Банк», а також на підставі договору про відступлення прав за договором іпотеки від 25.04.2008.

У зв`язку із наведеним, ТОВ «Вердикт Капітал» направило повідомлення щодо усунення порушень на адресу ОСОБА_1 , із вимогою сплатити 775 711, 05 грн заборгованості за кредитним договором №240/4 від 25.04.2008. У вимозі зазначено, що у разі невиконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, ТОВ «Вердикт Капітал» має право звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку».

В подальшому ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання припиненим договору іпотеки.

Водночас, вважаючи, що існує реальна можливість відчуження майна, позивачка звернулася до суду із заявою про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 посилалася на повідомлення щодо усунення порушень від 18.03.2021, яке направило ТОВ «Вердикт Капітал», згідно якого останнє попереджає про можливість застосування позасудового порядку звернення стягнення на предмет іпотеки, визначеного статтями 36, 37 Закону України «Про іпотеку».

Зазначене повідомлення міститься у матеріалах справи (а.с.8).

Зміст повідомлення свідчить про намір ТОВ «Вердикт Капітал» здійснити захист своїх порушених прав та законних інтересів за рахунок іпотечного майна, а тому доводи в апеляційній скарзі про відсутність існування реальної загрози істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту не заслуговують на увагу.

Оскільки спір судом не вирішено, потреба у забезпеченні позову не відпала, а тому відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, якою було забезпечено позов.

При цьому апеляційним судом враховується, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Колегія суддів звертає увагу, що негативним наслідком незабезпечення позову є можливість реалізації належного позивачу нерухомого майна.

Тому у випадку набрання законної сили можливим рішенням суду про задоволення заявлених у цій справі позовних вимог, примусове виконання рішення суду може бути утруднено або визнано неможливим у зв`язку з відчуженням рухомого майна третім особам.

Отже, колегія суддів, порівнявши негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову (накладення арешту на нерухоме майно) із тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів (майно може бути відчужене), з урахуванням законного інтересу, за захистом якого заявник звернувся до суду, та майнових наслідків забезпечення позову, вважає, що вказані заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами, оскільки обмежує відповідача лише у розпорядженні нерухомим майном до вирішення спору по суті та ухвалення рішення у справі, а тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для забезпечення позову.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

При цьому колегія суддів зазначає, що обставини, викладені в заяві про забезпечення позову, вказують на наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із дотриманням норм процесуального законодавства, підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374, 375,381-384, 390, 391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» залишити без задоволення.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 03 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього дня може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Судді: