Справа № 473/1144/22
УХВАЛА

іменем України

"13" грудня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дослідне господарство «Зорі над Бугом» Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України» (далі ДП «Зорі над Бугом») про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ДП «Зорі над Бугом» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати та моральної шкоди, в якому вказувала, що 05 серпня 2016 року вона була прийнята на посаду заступника головного бухгалтера ДП «Зорі над Бугом».

09 грудня 2021 року ОСОБА_1 була звільнена з займаної посади на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін).

При звільненні позивачки відповідач не провів з нею повний розрахунок, а саме не виплатив заборгованість із заробітної плати за грудень 2021 року та з інших нарахувань, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 35 118,93 грн.

Враховуючи вказані обставини, ОСОБА_1 просила стягнути з ДП «Зорі над Бугом» на свою користь заборгованість із заробітної плати за грудень 2021 року та з інших нарахувань, що за вирахуванням податків та інших обов`язкових платежів становить 35 118,93 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (за період з 10 грудня 2021 року по 20 травня 2022 року) у розмірі 102 510,53 грн., а також компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати за цей же період у розмірі 6 937,65 грн.

Крім цього ОСОБА_1 вказувала на те, що внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача, що полягала у невиплаті позивачці винагороди за виконану роботу та інших належних нарахувань, вона зазнала моральних страждань, що були обумовлені погіршенням її матеріального становища, необхідністю організації додаткових зусиль для пошуку коштів для забезпечення власного існування, здійснення додаткових заходів для отримання невиплаченого доходу.

Грошовий еквівалент моральної шкоди оцінила у 50 000 грн.

24 червня 2022 року від представника ДП «Зорі над Бугом» надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач вимоги ОСОБА_1 визнав частково та просив врахувати, що:

- невиплата позивачці заробітної плати та супутніх нарахувань (проведення розрахунку при звільненні) була обумовлена поважними причинами, а саме скрутним матеріальним становищем на підприємстві та введенням в Україні воєнного стану;

- позивачкою неправильно розраховано розмір компенсації, оскільки при розрахунку останньою бралася до уваги повна сума заборгованості на час звільнення без урахування виплачених після звільнення сум.

Також відповідач не погодився з розміром моральної шкоди у 50 000 грн., вказуючи на те, що він є значно завищеним та не відповідає фактичному розміру завданої шкоди.

06 липня 2022 року позивачка ОСОБА_1 надала суду відповідь на відзив, у якому не погодилася з доводами відзиву, наполягала на правильності здійснених нею у позовній заяві розрахунків та просила задовольнити її вимоги у повному обсязі.

24 жовтня 2022 року позивачка ОСОБА_1 надала суду заяву про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (за період з 10 грудня 2021 року по 24 жовтня 2022 року) до 204 105,21 грн., компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати за цей же період до 14 003,78 грн. Також збільшила розмір моральної шкоди до 100 000 грн. В іншій частині вимоги залишила без змін.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій свою вимогу щодо стягнення заробітної плати не підтримала у зв`язку з добровільним задоволенням відповідачем вказаної вимоги після пред`явлення позову до суду. В іншій частині свої вимоги підтримала у повному обсязі.

Таким чином, заява ОСОБА_1 свідчить про її відмову від позовної вимоги про стягнення заробітної плати.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, проте надіслав на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. Просив ухвалити рішення з урахуванням доводів відзиву, а також повної сплати відповідачем на користь позивачки заборгованості із заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку у загальному розмірі 35 118,93 грн.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі позивачки та представника відповідача, оскільки матеріали справи містять усю необхідну інформацію та докази для вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49, ч.ч. 1-3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч.ч. 2, 3 ст. 255 ЦПК суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 не підтримує вимогу про стягнення заробітної плати, ознайомлена з передбаченими законом наслідками відмови від позову та закриття провадження у справі.

Тому, керуючись ст.ст. 206, 255, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Відмову позивачки від позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дослідне господарство «Зорі над Бугом» Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України» про стягнення заробітної плати прийняти.

Провадження у цивільній справі №473/1144/22 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дослідне господарство «Зорі над Бугом» Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України» про стягнення заробітної плати закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: О.В. Вуїв