Провадження № 2/369/2029/22
РІШЕННЯ

Іменем України

24.06.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді - Янченка А.В., при секретарі судового засідання Безкоровайній М.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Комунального підприємства «Благоустрій Крюківщини» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Благоустрій Крюківщини» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних у розмірі 12604 грн. 44 коп., в якому просить: стягнути з ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Благоустрій Крюківщини» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області (код ) заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 12604 гривні 44 копійки та судовий збір у розмірі 2270 гривень 00 копійок.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги позивач посилається на наступне.

Згідно рішення Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 6 від 19 травня 2011 року Комунальне підприємство «Благоустрій Крюківщини» Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області визнано надавачем комунальних послуг з постачання теплової енергії населенню, постачання холодної води та водовідведення, утримання будинків та споруд і прибудинкових територій, вивезення побутових відходів в с. Крюківщина.

На підставі договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення та договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій договору від 01 жовтня 2011 року відповідач користувався житлово-комунальними послугами: централізованим опаленням (з 01.10.2011 року до 01.03.2018 року), централізованим водопостачанням та водовідведенням (з 01.10.2011 року по теперішній час), утриманням будинків та прибудинкових територій (з 01.10.2011 року по 01.03.2019 рік) за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору про надання послуг з управління багатоквартирними будинками від 01 березня 2019 року укладеного між Крюківщинською сільської радою (від імені співвласників багатоквартирних будинків) та КП «Благоустрій Крюківщини» ОСОБА_1 користувалася послугами з управління багатоквартирними будинками з 01.03.2019 року по 30.04.2020 року.

Згідно рішення виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради №3 від 31 січня 2019 року КП «Благоустрій Крюківщини» надавало послуги з поводження з побутовими відходами для будинку по АДРЕСА_2 , у якому проживає відповідач.

На підставі рішення Вишневої міської ради №1-01/IV8-27 від 28 січня 2021 року назву Комунальне підприємство «Благоустрій Крюківщини» Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області було змінено на Комунальне підприємство «Благоустрій Крюківщини» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області.

ОСОБА_1 користувалася житлово-комунальними послугами та не сплачувала за них у повному обсязі. Відповідно до довідки про заборгованість № 288 від 06.09.2021 року та витягу з особового рахунку, станом на 01.09.2021 року у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 12604 гривні 44 копійки.

Виходячи з наведеного, позивач Комунальне підприємство «Благоустрій Крюківщини» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області звернувся до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 , заборгованість за житлово-комунальні послуги. Розгляд справи проводити у порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Згідно з автоматизованим розподілом справи № 369/12571/21 вказану справу передано на розгляд судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В.

Ухвалою суду від 20.10.2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду. Вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

09.12.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Обґрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач посилається на те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 . З 01.10.2011 року, відповідно до договору на послуги з централізованого опалення та постачання холодної води відповідач мала отримувати комунальні послуги належної якості, але в опалювальний період батареї були холодні. В серпні 2015 року дві батареї з кухні та кімнати були зняті та завезені на територію підприємства для промиття. Після цього радіатори зникли і з цього моменту централізоване опалення у ОСОБА_1 відсутнє. 06.11.2015 року, 18.11.2016 року, 16.03.2018 року були складені акти обстеження у квартирі відповідача за участю сусудів, про відсутність батарей водяного центрального опалення. Лише 01.03.2018 року за участю представників позивача був складений акт обстеження квартири відповідача, де вказано, про відсутність радіаторів опалення та відключення від мереж централізованого опалення. З даного моменту нарахування плати за централізоване опалення було припинено.

Відповідач стверджує , що заборгованість у розмірі 7423,62 грн. виникла за період з жовтня 2015 року по березень 2017 року, протягом якого вона не користувалась послугами з централізованого опалення і тому сплачувати за них не повинна.

Відповідно до відзиву інша частина заборгованості утворилась у звязку з тим, що їй неправильно нараховувались платежі за комунальні послуги: вивіз сміття та водовідведення. Так, з березня 2019 року по травень 2020 року відповідач у квартирі проживала одна, але плата нараховувалася за трьох чоловік. Також з квітня 2018 року по 20.08.2020 року нараховувались платежі за користування загальним туалетом, яким вона не користувалась. З грудня 2017 року по листопад 2018 року у відповідача, у звязку із прокладенням нової лінії труб, було відсутнє водопостачання, але плата нараховувалась.

Крім того, відповідач стверджує, що позивачем було пропущено строк позовної давності про стягнення боргу за оплату опалення, так як останній раз рахунок в сумі 721,07 грн. було виставлено в березні 2017 року, а позовна заява була подана у вересні 2021 року.

У зв`язку з вищевикладеним, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Розгляд позовної заяви проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 20.12.2021 року вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

28.12.2021 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву у якій зазначено, що відповідач не виконала вимог Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4. Від`єднання квартири від мереж централізованого опалення, яке було здійснене, як стверджує відповідач у 2015 році, проведено самовільно, без дотримання вимог щодо складання та затвердження акту про відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, закріплених у пунктах 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, що не дає підстав для припинення нарахування плати.

Відповідно до акту складеного комісією КП «Благоустрій Крюківщини» від 01 березня 2018 року, було встановлено, що житлове приміщення АДРЕСА_3 не опалюється, кімната відключена від мереж централізованого опалення. З даного моменту нарахування плати було припинено.

Також позивач зазначає, що плату за послуги з вивезення побутових відходів було нараховано ОСОБА_1 правомірно, адже документів, які б підтверджували кількість проживаючих у квартирі надано не було.

З грудня 2017 року по жовтень 2018 року та у грудні 2018 року нарахування плати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення відповідачу не проводилось, що підтверджується витягом з особового рахунку відповідача за 2017-2018 р.р. Починаючи з серпня 2020 року за поданою ОСОБА_1 заявою нарахування плати за водопостачання та водовідведення проводилося лише за показниками лічильника споживача, без урахування показників лічильника із загального санвузла.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що позовна заява подана в межах строку позовної давності враховуючи те, що 20 квітня 2018 року Києво-Святошинським судом Київської області було видано судовий наказ по справі №369/3850/18 про стягнення з ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 на користь КП «Благоустрій Крюківщини» заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 11194 грн. 88 коп., що є підставою для переривання строку позовної давності.

Також позивач вказує, що позовні вимоги передбачають лише стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги без урахування індексу інфляції та 3 відсотків річних (про які помилково вказано у назві позовної заяви).

У судове засідання 24.06.2022 року сторони не з`явились.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У судове засідання відповідач не з`явилась, про час розгляду справи була повідомлена належним чином.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадженні, враховуючи положення ст.ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 .

Комунальне підприємство «Благоустрій Крюківщини» Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області визнано надавачем комунальних послуг з постачання теплової енергії населенню, постачання холодної води та водовідведення, утримання будинків та споруд і прибудинкових територій, вивезення побутових відходів в с. Крюківщина, відповідно до рішення Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 6 від 19 травня 2011 року.

Відповідно до довідки КП «Благоустрій Крюківщини» № 288 від 06.09.2021 року та витягу з особового рахунку, станом на 01.09.2021 року у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 12604 гривні 44 копійки.

На підставі договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення від 01.10.2011 року, договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.10.2011 року, договору про надання послуг з управління багатоквартирними будинками від 01.03.2019 року, рішення виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради №3 від 31 січня 2019 року відповідач користувалась житлово-комунальними послугами, які надавав позивач, а саме: централізованим опаленням, централізованим водопостачанням та водовідведенням, утриманням будинків та прибудинкових територій, управління багатоквартирними будинками, поводження з побутовими відходами.

Рішенням Вишневої міської ради №1-01/IV8-27 від 28 січня 2021 року назву підприємства Комунальне підприємство «Благоустрій Крюківщини» Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області було змінено на Комунальне підприємство «Благоустрій Крюківщини» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 901 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживачів. Так, правом споживача є одержання вчасно та належної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами укладених договорів, а обов`язком оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а також укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Як передбачено ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняться від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно пунктів 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживач має право відмовитися від надання послуг центрального опалення, постачання гарячої води і водовідведення. Відключення споживача від мереж централізованого опалення здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Пунктами 2.1, 2.2 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі Порядок) (який діяв на момент виникнення спірних відносин), передбачено, що для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг центрального опалення та гарячого теплопостачання орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу комісію для розгляду таких питань. Комісія, після вивчення конкретних умов, приймає рішення, яке оформлюється протоколом, витяг з якого надається заявникові. При позитивному рішенні комісії, заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального теплопостачання і відокремлення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання.

Згідно з пунктами 2.5, 2.6, 2.7 Порядку, відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця таких послуг та власника квартири або уповноваженої ним особи. По закінченні робіт складається акт про відключення від мереж централізованого опалення.

Акти обстеження від 06.11.2015 року, від 18.11.2015 року та від 16.03.2018 року, які були складені відповідачем із сусідами та надані 20.03.2018 року, не надають правових підстав для не нарахування плати за послуги з централізованого опалення.

У матеріалах справи відсутня документація, яка б підтверджувала виконання відповідачем вимог Порядку, отже відключення від мереж централізованого опалення було проведено самовільно.

Згідно висновку Верховного Суду України закріпленого у постанові від 16 жовтня 2019 року у справі № 703/69/16-ц самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги центрального теплопостачання. Також аналогічна правова позиція закріплена у постановах Верховного Суду по справах № 6-295цс15 від 20 квітня 2016 року, № 6-582цс15 від 18 листопада 2015 року, № 915/89/16 від 02 березня 2018 року. Тому нарахування плати за послуги з централізованого опалення позивачем здійснювалось правомірно.

Нарахування плати за послуги з вивезення побутових відходів здійснювалось на трьох осіб. Як вбачається з матеріалів справи 29 березня 2019 року на адресу відповідача був відправлений проект договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, згідно з листом №355 від 26.03.2019 р. та фіскальним чеком від 29.03.2019 р. Споживач не вказав свої дані та не повернув договір про надання послуг з вивезення побутових відходів, тому нарахування плати здійснювалось за даними щодо кількості осіб, які були наявні на підприємстві. 28.08.2020 року ОСОБА_1 звернулася до підприємства із заявою про перерахунок, підтверджуючих документів щодо кількості осіб до заяви додано не було, тому нарахування плати здійснювалось правомірно.

Згідно витягу з особового рахунку відповідача за 2017-2018 рр. плата за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з грудня 2017 року по жовтень 2018 року та у грудні 2018 року не нараховувалась. З серпня 2020 року за зверненням ОСОБА_1 розрахунок плати за водопостачання та водовідведення проводиться лише за показниками лічильника споживача без урахування показників витрат води загального лічильника гуртожитку.

В поданому відзиві на позовну заяву відповідач стверджує, що при подачі позовної заяви було пропущено строк позовної давності в частині стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, із посиланням на те, що останнє нарахування плати здійснено за березень 2017 року, а позов поданий у вересні 2021 році.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частинами 3 та 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Вказана позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 73), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 80), від 5 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (пункт 61), № 522/2201/15-ц (пункт 62) та № 522/2110/15-ц (пункт 61), від 7 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12 (пункт 71), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (пункт 134), від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (пункт 51)).

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами 1 та 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Згідно з ч. 3 ст. ст. 258 Цивільного кодексу України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

20 квітня 2018 року Києво-Святошинським судом Київської області було видано судовий наказ по справі №369/3850/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Благоустрій Крюківщини» заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 11194,88 грн. 14 лютого 2020 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі №369/3850/18 судовий наказ від 20 квітня 2018 року було скасовано.

Судовий наказ відповідно до ч.1 ст.160 Цивільно процесуального кодексу України є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Ураховуючи те, що стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу наказу в порядку, передбаченому розд. ІІ Цивільного процесуального кодексу України, перериває строк позовної давності.

Аналогічна правова позиція закріплена у постановах Верховного Суду по справі № 216/5756/15-ц від 23 травня 2018 року та справі №6-214цс14 від 21.01.2015 року.

Отже, звернення до суду із заявою про видачу судового наказу є підставою для переривання строку позовної давності, а твердження відповідача щодо пропуску строку позовної давності є безпідставним.

Усі інші доводи та твердження сторін не спростовують вищевикладених висновків суду.

Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому з відповідачки ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Благоустрій Крюківщини» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області підлягає стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка заявлена позивачем до стягнення, в розмірі 12 604,44 грн.

З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270,00 гривні.

Відповідно до ст. ст. 256, 257, 258, 261,267, 901 Цивільного кодексу України, ст.ст. 7, 9, 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76-82, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 274, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства «Благоустрій Крюківщини» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Благоустрій Крюківщини» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області (08136, Київська обл., Бучанський район, с. Крюківщина, вул. Балукова, 10; ) заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 12 604 (дванадцять тисяч шістсот чотири) гривні 44 копійки та судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено: 30.06.2022 року.

Суддя А.В. Янченко