Справа № 392/10/21
Провадження № 2/392/81/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Бадердінової А.В., секретар судових засідань Жельман О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Мала Виска Кіровоградської області цивільну справу №392/10/21 за первісним позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Беспалова Наталка Олександрівна до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Смолінська селищна рада Маловисківського району Кіровоградської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, її вихованні, та визначення способу участі батька у вихованні дитини і спілкуванні з нею та за зустрічним позовом ОСОБА_2 в інтересах якої діє адвокат Наконечна Ольга Ігорівна до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Смолінська селищна рада Маловисківського району Кіровоградської області про встановлення порядку і способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, -

В С Т А Н О В И В:

І. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог та зустрічних вимог і рух справи:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Беспалова Н.О. звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Смолінська селищна рада Маловисківського району Кіровоградської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, її вихованні, та визначення способу участі батька у вихованні дитини і спілкуванні з нею.

В обґрунтування позову зазначив, що позивач проживав у цивільному шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , під час спільного проживання у них народилася спільна дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після припинення спільного проживання, відповідач разом з малолітнім сином почали проживати окремо від позивача. Після чого, у них почалися непорозуміння щодо прийняття участі батька у вихованні сина, які виражалися в тому, що відповідач знаходила причини та не давала позивачу можливості спілкуватися із сином. Намагання позивача мирним шляхом врегулювати даний спір не вдалося та призводило лише до конфліктів між ними. У зв`язку з чим, позивач звернувся до комісії з питань захисту прав дитини при службі у справах дітей Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області, яка висновком визначила графік участі батька (позивача) у вихованні сина. Надалі, рішенням виконавчого комітету Смолінської селищної ради було затверджено вищевказаний висновок. Та навіть після вказаного рішення, відповідач на законні прохання надати позивачу можливість приймати участь у вихованні сина йому відмовляла, чим порушує права батька та діє не в інтересах власної дитини.

Зазначив, що аліменти на утримання малолітньої дитини перераховує справно та заборгованість по сплаті аліментів в нього відсутня. Крім цього зазначив, що розуміє свій батьківський обов`язок приймати участь у вихованні дитини, як батько має почуття та велике бажання виховувати свою дитину, спілкуватися з нею. Вважає, що жодних обставин, які б давали підстави вважати, що спілкування батька із дитиною спричинить шкоду сину не існує. Створення перешкод відповідачем у спілкуванні позивача із сином, в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини, а також порушує його право, як батька.

Посилаючись на ст. ст. 141, 157, 159 СК України, ст.3, 175-177 ЦПК України та ст. ст. 11, 15 ЗУ «Про охорону дитинства» з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив зобов`язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визначити такі способи участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дитини - ОСОБА_3 :

- систематичні побачення батька з сином щосереди з 08:00 до 20:00 години, з обов`язковим відвідуванням дитиною дошкільного закладу та школи;

- систематичні побачення батька з сином у першу та третю суботу та неділю з 09:00 год. суботи до 18:00 год. неділі;

- можливість спільного відпочинку батька з дитиною влітку протягом 14 днів у червні кожного року;

- можливість спільного оздоровлення батька та дитини протягом 14 днів у серпні місяці та в травні місяці кожного року;

- спільне проведення весняних, осінніх та зимових канікул батька з дитиною в рівних частинах з відповідачем;

- право участі батька у навчальному процесі в дошкільних і шкільних закладах, відвідування святкових днів та урочистостей;

- право позивача забирати дитину з навчального закладу в позаурочний час та проведення з ним часу на території проживання дитини з попереднім попередженням відповідача (не перешкоджаючи навчальному процесу);

- право позивача на отримання інформації про всі святкові дні в дошкільному навчальному закладі та шкільному закладі та інформацію про участь дитини в гуртках та змаганнях;

- передати позивачу дитину із рук в руки;

- перенос графіка побачень у зв`язку і іншими обставинами, або хворобою дитини на слідуючі дні.

Крім того, просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати в сумі 8840,80 грн, які складаються із судового збору в сумі 840,80 та витрат на професійно правничу допомогу в сумі 8000,00 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Наконечна О.І. подала до суду відзив, зареєстрований судом 18.02.2021 року за вх. №1466/21, в якому просила відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. На обґрунтування зазначила, що позивач не був зацікавлений життям сина, тільки після звернення з позовом до суду про стягнення аліментів та звернень відповідача до правоохоронних органів з приводу домашнього насильства, почав проявляти ініціативу на побачення з сином, а саме нічними телефонними дзвінками в стані алкогольного сп`яніння, якими він намагався домовитися про зустріч із сином, та коли чув відмову, починав поводив себе агресивно. Неодноразово лунали погрози відносно неї (відповідача) та її доньки, крім того, погрожував самогубством, неодноразово вчиняв домашнє насильство в присутності сина, про що свідчать неодноразові звернення відповідачки до поліції. Така поведінка зі сторони позивача не дає їй впевненості в тім, що знаходячись поруч із сином, його поведінка буде позитивно впливати на розвиток дитини. Вказала, що визначаючи запропонований порядок побачень батька з сином, комісією з питань захисту прав дитини не було враховано інтересів дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні.

Зазначає, що проведення зустрічей щотижня батька з дитиною без присутності матері та ще й з ночівлею без матері можуть негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, оскільки між позивачем та дитиною відсутній сталий психологічний зв`язок.

Зазначений позивачем порядок та спосіб визначено без врахування того, що батько ніколи не займався лікуванням сина, не приділяв цьому часу, не має жодного уявлення про особливості організму дитини.

Крім того, зазначає, що позовні вимоги позивача щодо права участі батька у навчальному процесі в дошкільному і шкільних закладах, відвідування святкових днів і урочистостей ніяким чином не може бути вимогою у позові, оскільки це право батька і на сьогодні взагалі відсутні будь - які підстави вважати, що відповідач якимось чином чинить перешкоди у відвідуванні позивача шкільних і позашкільних закладів, тому що їх спільний син не відвідує дошкільний та шкільний заклад у зв`язку зі своїм віком.

Те ж саме стосується вимог щодо права позивача забирати дитину з навчального закладу в позаурочний час та проведення з ним часу на території місця проживання дитини, з попереднім попередженням відповідачки, та на отримання інформації про всі святкові дні в дошкільному навчальному закладі та шкільному закладі та участі дитини в гуртках та змаганнях, є також передчасними, оскільки вимоги не ґрунтуються на доказах щодо вчинення перешкод з боку відповідачки.

Оскільки, на майбутнє, позивач має право як батько відвідувати сина і забирати з дошкільних та шкільних закладів, то повинен і сам особисто цікавитися життям дитини у цих закладах і отримувати інформацію від викладачів щодо участі дитини у святах та урочистостях.

Зазначила, що раніше вона надавала можливість для спілкування сина з позивачем без своєї присутності та не чинила жодних перешкод, але з урахуванням поведінки, яка на сьогодні існує з боку позивача, а саме його постійно змінний емоційний стан, її думка змінилася.

Враховуючи вищевикладене вважає, що вимоги позивача йдуть всупереч психоемоційному стану дитини, його розвиткові, що в свою чергу має великий вплив на майбутнє дитини та керуючись ЦПК України просила у позові відмовити повністю.

Щодо сплати позивачем аліментів на утримання дитини, зазначила, що відповідач надав неправдиві відомості, сплачувати аліменти розпочав лише після винесення рішення та отримання відповідачем у суді виконавчих листів, які було подано до бухгалтерії Смолінської шахти, в тому числі й заборгованість по аліментах, яка утворилася. На підставі цього, вважає, що з огляду на свідоме ухилення позивача від сплати аліментів, не надання з його боку матеріальної підтримки дитині та її матері, у зв`язку з тим, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат є такою, що не підлягає задоволенню. Також до суду не надано доказів фактичних витрат на здійснення правової роботи адвоката, лише те, що позивачем було сплачено вказану суму згідно розрахунку до договору про надання правової допомоги. При визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказана сума витрат на правничу допомогу не є співмірною зі складністю справи, судом розглядається спір немайнового характеру, наданий адвокатом обсяг послуг не відповідає критеріям реальності таких витрат, розумності їх розміру, а тому просила відмовити у стягненні з відповідачки судових витрат повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в інтересах якої діє адвокат Наконечна О.І. подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про встановлення порядку і способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, зареєстрований судом 29.04.2021 року за вх. № 3963/21, в якому просила встановити наступний порядок і спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та спілкування з ним:

-в першу та третю суботу і неділю місяця - з 09:00 до 12:00 години, з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів чи парків відпочинку, без обов`язкової присутності матері дитини, враховуючи відпустку (вихідні дні) батька та думку і стан здоров`я дитини;

-в день народження сина ІНФОРМАЦІЯ_1 - з 09:00 по 12:00 години, з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів чи парків відпочинку, без обов`язкової присутності матері дитини, враховуючи відпустку (вихідні дні) батька та думку і стан здоров`я дитини;

-перші два місяці встановити порядок і спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та спілкуванні з ним з обов`язковою присутністю матері з урахуванням відпустки (вихідного дня) батька та думки і стану здоров`я дитини. Також просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь сплачений судовий збір.

На обґрунтування зазначила, що у 2018 році позивач та відповідач почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У липні 2019 року позивач та відповідач припинили проживати однією сім`єю за ініціативою позивача, оскільки з боку відповідача не припинялися постійні сварки та приниження її та дітей. Після припинення сімейних стосунків з відповідачем, позивач разом із дітьми - сином ОСОБА_5 та донькою ОСОБА_6 , проживають по АДРЕСА_1 , та діти перебувають на її утриманні. Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18.11.2020 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_5 , в розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн, щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Проте, аліменти не сплачуються відповідачем у добровільному порядку. З боку відповідача не вживаються заходи з належного утримання дитини, при тому, що він працює за безстроковим договором на Смолінській шахті ДП «Схід ГЗК» та отримує щомісячну заробітну плату. В той час, як позивач на даний час не працює та позбавлена можливості заробляти необхідні та достатні кошти для утримання сина, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Вказане свідчить про його свідоме ухилення від сплати аліментів, як на дитину, так і на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років.

Вказала, що саме вона приймала і продовжує приймати активну участь у житті сина, із самого народження сина, позивач не був активно зацікавлений його життям, займався своїми справами й майже кожного дня був відсутній вдома, посилаючись на зайнятість. Саме нею було підписано декларацію на медичне обслуговування сина з лікарем - педіатром Смолінської лікарської амбулаторії, та здійснювалася співпраця з лікарем - педіатром щодо огляду сина та проводилися необхідні щеплення, лікування. Позивач станом здоров`я сина не цікавиться, один раз разом із сином відвідав лікувальний заклад за місцем проживання.

Вказала, що тільки після звернення з позовом до суду про стягнення аліментів та її звернень до правоохоронних органів з приводу домашнього насильства, відповідач почав проявляти ініціативу на побачення з сином. Але вимоги позивача щодо побачень з сином дійшли до абсурда, він телефонував ночами та хотів домовитися про зустріч із сином, неодноразово під час розмови був напідпитку, приходив до їх місця проживання із вимогою дати йому сина, та коли позивач відмовляла йому, оскільки син в цей час спав, відповідач починав поводити себе агресивно, з його боку неодноразово лунали погрози відносно неї та її доньки, також погрожував самогубством. Зазначила, що така поведінка зі сторони відповідача не дає їй впевненості в тім, що знаходячись поруч із сином, його поведінка буде позитивно впливати на розвиток дитини.

Крім того, у позові зазначила, що про вищевказані обставини, говорила на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини при службі у справах дітей Смолінської селищної ради, на яку її було запрошено, але її пояснення ніяким чином до уваги не були взяті й не надано можливості надати свої письмові пояснення та документи на підтвердження її слів. Крім того, позивач зазначила, що на комісії говорила і про те, що не заперечує проти побачень батька із сином та прийняття його участі у вихованні сина, але не в зручний для нього час, а щоб відповідач намагався підлаштуватися під режим дня дитини, та з урахуванням віку дитини, наполягала на побаченні батька лише у денний час доби, без ночівлі у відповідача. Натомість її пояснення взагалі були проігноровані, на що вказує протокол засідання комісії, в якому жодним чином не було відображено доводів та виступу позивача.

Ознайомившись з рішенням виконавчого комітету Смолінської селищної ради, яким визначено графік участі у вихованні сина, позивач вважає, що комісією вирішувалися лише інтереси батька, а не дитини, проведення зустрічей щотижня батька з дитиною без присутності матері та ще й з ночівлею без матері, можуть негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, оскільки між відповідачем та дитиною відсутній сталий психологічний зв`язок та дитина, враховуючи його вік та тривале проживання і знаходження від народження майже постійно з матір`ю, прив`язаність до матері, повноцінно не сприймає відповідача, як батька.

Вважає, що для налагодження довірливих відносин між батьком і дитиною необхідний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності сина до батька і цей зв`язок не може налагодитися за місяць, як це видно із висновку комісії.

Також, комісією чітко не було визначено саме у які дні тижня відповідач може здійснювати спілкування з сином та інтереси матері взагалі не були враховані на час її спілкування із сином, на її думку, не були враховані й інтереси дитини. Зазначила, що раніше позивач надавала можливість для спілкування сина з відповідачем без своєї присутності, не чинила жодних перешкод, але з урахуванням поведінки відповідача - постійно змінний емоційний стан, вислови надіслані в смс повідомленнях, нічні дзвінки, ігнорування психологічного спокою дитини, оскільки при останніх побаченнях батька з дитиною син ОСОБА_5 відчуває тривогу та не хоче йти на руки до відповідача, починає дуже сильно плакати, при цьому, відповідач не замислюється про те, який вплив на виховання сина має його поведінка.

Отже, необхідність звернення позивача ОСОБА_2 виникла для забезпечення прав та інтересів обох її дітей, оскільки їхні зустрічі відбуваються переважно за місцем її проживання з дітьми.

Визначаючи дні й час побачень за позовом, відповідачем не враховано вік дитини, режим відпочинку, харчування, умови фізичного та духовного розвитку дитини, з метою запобігати негативним наслідкам для здоров`я та емоційного стану дитини, також не враховано прив`язаність сина до матері.

Зазначений позивачем у первісному позові порядок та спосіб визначено без урахування того, що позивач ніколи не займався лікуванням сина, не приділяв цьому часу, немає жодного уявлення про особливості організму дитини, щодо кожної дитини застосовується різний підхід та методика лікування, обмеження щодо харчування тощо.

Позивач зазначила, що вона як мати також має право на спілкування та спільне проведення дозвілля з дитиною. Виконання нею хатніх справ, виконання завдань для розвитку сина, догляд у разі хвороби за хворим сином, здійснення закупівлі в магазинах продуктів харчування та купівлі одягу для сина, приготування їжі прасування, проведення часу у лікарні з дитиною на обстеженнях, щепленнях, відвідування лікарів, тощо не може вважатися спільним проведенням часу матері з сином та не позбавляє її права на час спілкування з ним.

Відвідування сина батьком не повинно шкодити психоемоційному стану дитини, освітньому процесу в майбутньому коли син піде до дошкільного закладу, до школи та позашкільні заклади освіти та його успіхам у навчанні, що в свою чергу впливає на майбутнє дитини, його розвиток. У зв`язку з чим визначено певні дні відвідування.

Посилаючись на Конвенцію про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР Української РСР від 27.02.1991 року №789-XII, Декларацію прав дитини, проголошеної Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, ст.ст. 7, 17, 53, 141,150, 153-154, 157,159 СК України, ст.12,13, 58, 60, 62,64, 76, 77, 81, 83, 95, 141, 193, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 8,11, 12, 15 ЗУ «Про охорону дитинства», просила задовольнити зустрічні позовні вимоги та встановити запропонований порядок і спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та спілкуванні з ним. Крім того, просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь сплачений судовий збір в розмірі 908 грн.

Представник третьої особи Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області за довіреністю Охріменко Д.Ю. подав пояснення, в яких зазначив, що рішення повинні прийматися виключно в інтересах дитини та в жодному разі не повинно шкодити їй. Вважає, що вказана ситуація виникла лише в результаті особистих неприязних відносин між сторонами, про що свідчать подані докази сторонами. Вважає за доцільне часткове задоволення позовних вимог, а саме:

- систематичні побачення батька щосереди з обов`язковим відвідуванням навчального закладу з 08:00 до 19:00 год, у зв`язку із віком дитини (до 22:00 години є запізно);

- систематичні побачення батька з дитиною у першу та третю суботу та неділю з 09:00 суботи та 18:00 неділі;

- можливість спільного оздоровлення батька та дитини у серпні кожного року протягом 14 днів до початку навчання дитини в навчальному закладі;

- спільне проведення весняних, зимових осінніх та літніх канікул в розмірі однієї третьої від тривалості канікул.

Представник відповідача за первісним позовом, представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_7 подала до суду відзив на уточнення позовних вимог, зареєстрований судом 17.12.2021 року за вх. № 11622, в якому зазначила, що уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 полягають в доповненні переліку прохальної частини вимог та разом із первісним позовом не підлягають задоволенню з підстав, викладених у відзиві та зустрічному позові. А також з тих підстав, що позивачем не доведено та не додано доказів того, що мати дитини (відповідач) за первісним позовом у справі, якимось чином перешкоджає у спілкуванні позивача з сином.

Позивач сам у судовому засіданні вказав на те, що за рекомендацією свого адвоката він вирішив до вирішення спору по суті не спілкуватися із відповідачем та не бачитись з сином, тому що син його не знає.

Щодо підстав задоволення позовних вимог «передання дитини із рук в руки» вважає, що ОСОБА_1 задовольняє лише свої інтереси та бажання, інтереси та бажання дитини його не бентежать і йому не цікаві, зазначає, що в таких спорах пріоритетним повинні залишатися саме інтереси дитини, його духовний і фізичний розвиток.

Вимога ОСОБА_1 , щодо перенесення графіка побачень у зв`язку з іншими обставинами або хворобою дитини на наступні дні, є не чіткою, такою, що не враховує інтереси дитини щодо відвідування нею дошкільного закладу та інтересів і прав матері на спілкування з сином у вільний від роботи час та справ по господарству. Також позивач не врахував і того, що він є працюючим, графік роботи за професією у нього не стабільний, часто робочі зміни припадають на вихідні суботу та неділю, що, на її думку, є суттєвим для вирішення спору по суті.

Звертала увагу суду на те, що надана відповідь Кіровоградської обласної державної адміністрації від 08.09.2021 за №Г-786/6170,4 на звернення ОСОБА_1 щодо вчинення домашнього насильства щодо його сина. За результатами якої встановлено, що дитина забезпечена усім необхідним для проживання та розвитку, в сім`ї панує повага та взаєморозуміння. Матір належним чином виконує батьківські обов`язки по вихованню сина. За результатами проведення оцінки безпеки дитини цією ж комісією, ознак жорсткого поводження з дитиною, загрози життю та здоров`ю ОСОБА_4 у родині ОСОБА_8 не виявлено. Працівниками поліції під час перевірки звернення ознак кримінального чи адміністративного правопорушення не було. Також, подібного змісту міститься копія відповіді Смолінської селищної ради Ноовукраїнського району Кіровоградської області від 31.08.2021 за №02-37/1494 де вказано, що Смолінська служба у справах дітей не бачить підстав для взяття на облік даної сім`ї та подальшого контролю. Зазначені відповіді органів місцевого самоврядування вказують на протилежне, тому на що вказує ОСОБА_1 , як підстави у задоволенні його позовних вимог, вказані ним твердження нічим не доведені.

Процесуальні дії суду

Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 19.01.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі, призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22.03.2021 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів з КНП «Маловисківський Центр первинної медико-санітарної допомоги «Маловисківської міської ради».

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 25.08.2021 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 в інтересах якої діє адвокат Наконечна О.І. до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Смолінська селищна рада про встановлення порядку і способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат - Беспалова Н.О. про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, її вихованні, та визначення способу участі у вихованні дитини і спілкуванні з нею. Об`єднано в одне провадження та присвоєно номер 392/10/21.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 24.11.2021 року прийнято до розгляду уточнення до позовної заяви від позивача за первісним позовом та за зустрічним позовом відповідача ОСОБА_1 , постановлено у подальшому розглядати справу з урахуванням уточнених позовних вимог.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 25.11.2021 року відмовлено у задоволенні заяви представнику позивача за первісним позовом ОСОБА_9 про забезпечення позову.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17.12.2021 року підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 07.10.2022 року за клопотаннями представників сторін зобов`язано Смолінську селищну раду Новоукраїнського району Кіровоградської області надати письмовий висновок щодо розв`язання спору про порядок участі у вихованні дитини (в порядку ч.5 ст.19 Сімейного кодексу України).

Позиції учасників справи

Позивач за первісним позовом та відповідач та зустрічним позовом в судовому засіданні підтримав позовні вимоги за первісним позовом в повному обсязі, зустрічні позовні вимоги визнав частково, зазначивши, при цьому, що категорично не погоджується із вимогою позивача за зустрічним позовом, щоб перші два місяці зустрічі з сином відбувалися виключно у присутності матері ОСОБА_2 , оскільки між ними склалися неприязні відносини, постійні сварки, тому не хоче, щоб дитина була свідком таких відносин між батьками. Крім того, зазначив, що процес виховання батьком своєї дитини повинен бути безперервним, а за вказаним позивачем за зустрічним позовом, часом зустрічей дитини з батьком є досить обмеженим. Вказав, що відносно сина ОСОБА_5 постійно вчиняється насильство, як матір`ю так і її співмешканцем, про що маються відповідні звернення до органів поліції. Зазначив, що дитина його знає, не забула, декілька разів приходив в садочок та спілкувався із сином. Щодо вчинення відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) перешкод у його спілкуванні з дитиною зазначив, що тільки він наближається до дитини, ОСОБА_2 відразу починає кричати, викликати поліцію, що він вчиняє насильство, хоча це не відповідає дійсності, про що маються відповідні докази.

Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) адвокат Наконечна О.І. в судовому засіданні не погодилася з позовними вимогами позивача, зазначаючи, що вони суперечать інтересам самої дитини, які повинні бути першочерговими, звертаючись з позовними вимогами позивачем не враховано вік дитини, її психоемоційним стан. Щодо насильства спростовуються іншими доказами, щодо рішення селищної ради, під час його затвердження не бралися до уваги пояснення відповідачки, нею зазначалося, що з самого не чинить перешкод у вихованні батьком своєї дитини та спілкуванні з нею. Коли почалися конфлікти, були ситуації, що позивачем вчинялося домашнє насильство щодо її старшої дитини. Зазначила про переписку в телефоні, звернення до правоохоронних органів. Орган опіки та піклування не врахував думку матері, прийнято одностороннє рішення. З урахуванням заперечень наданих у відзиві, викладених обставин у зустрічній позовній заяві, просила задовольнити зустрічні позовні вимоги повністю, у задоволені первісного позову відмовити.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним) заперечила проти первісного позову, зазначивши, що проживаючи разом, позивач не допомагав їй по догляду за дитиною, весь час був зайнятий своїми справами, не цікавився здоров`ям дитини, не відвідував разом з нею заклади охорони здоров`я. Внесла його номер телефону в «чорний список», оскільки турбував численними дзвінками, в тому числі в нічний час доби. Неодноразово виникали конфлікти, вчиняв домашнє насильство, що і підтверджується доказами, доданими до позову.

Представник позивача за первісним позовом, за зустрічним позовом представник відповідача адвокат Беспалова Н.О. в судове засідання, призначене на 08.12.2022 року подала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача за первісним позовом, представник позивача за зустрічним позовом адвокат Наконечна О.І. в судове засідання, призначене на 08.12.2022 року, подала письмові пояснення щодо висновку Смолінської селищної ради, в яких заначила, що комісією при вирішенні питання надання письмового висновку щодо розв`язання спору не в повній мірі досліджено документи, які містяться в матеріалах справи, та вважають, що такий висновок судом повинен бути врахований при вирішенні справи частково. Вважають, що години побачення батька з сином щосереди повинне відбуватися саме з 16.30 год до 20.00 год, у зв`язку з тим, що дитина відвідує у будні дні дошкільний заклад і згідно розкладу садочку о 07.45 год у дітей розпочинається ранкова гімнастика, тобто ОСОБА_5 в садочку знаходиться з 07.30 год та відвідує заклад до 16.30 год. Щодо можливості спільного оздоровлення батька та дитини протягом 14 днів у серпні місяці кожного року, а також перенесення днів та годин побачень батька з сином, вважають за доцільне із врахуванням думки та стану здоров`я дитини. Отже, із врахуванням всіх наявних матеріалів у справі та інтересів дитини, просили суд: задовольнити зустрічні позовні вимоги та встановити наступний порядок і спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та спілкування з ним:

-щосереди - з 16.30 до 20.00, з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів чи парків відпочинку, без обов`язкової присутності матері дитини, враховуючи відпустку (вихідні дні) батька та думку і стан здоров`я дитини;

-у першу та третю неділю - з 09.00 до 18.00, з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів чи парків відпочинку, без обов`язкової присутності матері дитини, враховуючи відпустку (вихідні дні) батька та думку і стан здоров`я дитини;

-в день народження сина 25 березня з 09.00 до 12.00 год, з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів чи парків відпочинку, без обов`язкової присутності матері дитини, з урахуванням відпустку (вихідні дні) батька та думки і стану здоров`я дитини;

- перші два місяці встановити порядок і спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та спілкування з ним з обов`язковою присутністю матері з урахуванням відпустки (вихідного дня) батька та думки і стану здоров`я дитини.

Крім того, подала заяву про розгляд справи без участі відповідача та її представника за первісним позовом і позивача та представника позивача за зустрічним позовом. Просила врахувати викладену письмову позицію ОСОБА_2 та її представника від 08.12.2022 року, надані усні та письмові пояснення та докази у справі, просила у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити повністю; зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Представник третьої особи Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області за підписом селищного голови Мазури М. подав заяву, в якій просив розглянути справу без їхньої участі за наявними у справі матеріалами, у зв`язку з неможливістю забезпечити явку представника Смолінської селищної ради.

ІІ. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Вивчивши первісну та зустрічну позовні заяви, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулися сторони, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи, суд приходить до наступних висновків.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони мають спільну дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 03 квітня 2019 року Смолінською селищною радою, Маловисківського району, Кіровоградської області, в якому в графі «Батько» зазначено ОСОБА_1 , в графі «Мати» - ОСОБА_2 , про що складено відповідний актовий запис № 7 (том№1, а.с.7).

Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини при службі у справах дітей Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області від 19.11.2020 року, визначено наступний графік участі батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прож. АДРЕСА_2 , у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: починаючи з 24.11.2020 до 24.12.2020 року три рази на неділю з 15:00 до 19:00 год., згідно графіку роботи ОСОБА_1 , з 24.12.2020 два рази в неділю з 15:00 до 19:00 год. та один раз з 10:00 год. до 10:00 год. згідно графіку роботи ОСОБА_1 за місцем проживання ОСОБА_1 та з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів селища (том №1, а.с.8).

Дитина сторін проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_3 , що підтверджується копією акту встановлення факту проживання від 06.10.2020 року (том№1, а.с.65).

25.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до голови Смолінської селищної ради, в якій просив прийняти міри до ОСОБА_2 , яка 24 листопада 2020 року перешкоджала йому побачитися зі своїм сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно Висновку комісії з питань захисту прав дитини при службі у справах дітей Смолінської селищної ради. Графік побачень з дитиною діє з 24.11.2020 року (том №1,а.с. 9).

На вказану заяву Смолінською селищною радою ОСОБА_1 надіслано рішення виконавчого комітету та повідомлено, що у разі не виконання його ОСОБА_2 , він ( ОСОБА_1 ) може звернутися до ССД Смолінської селищної ради для вжиття заходів (том №1,а.с. 10).

Рішенням виконавчого комітету №5 від 10 грудня 2020 року, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 19.10.2020 року, визначено наступний графік участі у вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прож. АДРЕСА_2 , а саме: а саме: починаючи з 24.11.2020 до 24.12.2020 року три рази на неділю з 15:00 до 19:00 год., згідно графіку роботи ОСОБА_1 , з 24.12.2020 два рази в неділю з 15:00 до 19:00 год. та один раз з 10:00 год. до 10:00 год. згідно графіку роботи ОСОБА_1 за місцем проживання ОСОБА_1 та з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів селища (том №1, а.с.11).

З довідок про доходи ДП «Східний гірничо збагачувальний комбінат» Смолінська шахта виданих ОСОБА_1 про те, що він працює в Смолінській шахті ДП «СхідГЗК» апаратником вилуговування та отримує заробітну плату (том №1, а.с. 12-13).

Як вбачається з виробничої характеристики, виданої Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» Смолінської шахти від 08.10.2020 року за №17-35/3686 на ОСОБА_1 , який з 03.02.2003 року працює на Смолінській шахті контролером на контрольно-пропускному пункті, охоронником відомчої воєнізованої охорони, апаратником очищення стічних вод, а з 01 грудня 2019 року і по цей час апаратником вилуговування дільниці радіометричного збагачення руди (№2) шахти. За час роботи на підприємстві зарекомендував себе з позитивної сторони. Керівництвом дільниці характеризується, як відповідальний, добросовісний, сумлінний працівник. Порушень трудової дисципліни та внутрішньо трудового розпорядку немає (а.с.14).

Згідно медичної довідки серії 10ААЕ №681832 від 21.05.2018 року про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Маловисківською центральною районною лікарнею» відповідно до якої ОСОБА_1 за результатами огляду психіатричних протипоказань до виконання роботи охоронця зі зброєю немає. Доданий сертифікат серії 10ААЕ №625985 про проходження профілактичного наркологічного огляду ОСОБА_1 , згідно якого наркологічних протипоказань до виконання профобов`язків працівника охорони зі зброєю не виявлено (том №1, а.с.15-16).

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18.11.2020 року в справі № 392/1013/20 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_10 у розмірі по 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з 14.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто на її утримання (аліменти) в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з 14.08.2020 року і до досягнення сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьохрічного віку (а.с.66-67).

Згідно довідки ДП «Східний гірничо збагачувальний комбінат» Смолінська шахта від 07.04.2021 року за №18-30/1157 виданої ОСОБА_1 вбачається, що він працює на Смолінській шахті ДП «Схід ГЗК» та платить аліменти згідно рішення № 392/1013/20 на користь ОСОБА_2 (а.с.219).

Згідно характеристики, яка видана Смолінською мистецькою школою Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області на ОСОБА_2 , яка з 01.09.2015 року працює викладачем образотворчого мистецтва, за період роботи зарекомендував себе з позитивної сторони. За сумлінну працю, високу професійну майстерність, вагомий внесок у виховання підліткового покоління юних художників була нагороджена подяками та грамотою. На даний період перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років (а.с.63-64).

З довідки КНП «Смолінський ЦПМСД» Смолінської селищної ради за підписом лікаря педіатра Семенової Г.В. від 02.04.2021 року, вбачається, що на запит надати довідку про підтвердження факту того, що батько ОСОБА_1 не відвідував Смолінську лікарську амбулаторію повідомлено наступне: - прийом дітей педіатром в кабінеті проводиться в присутності одного з батьків, який доглядає дитину (в даному випадку з мамою), тому підтверджує факт, що на огляд у педіатра ОСОБА_3 був з мамою. Підтвердити факт чи відвідував батько Смолінську лікарську амбулаторію спільно з дружиною та сином не може, так як в закладі відсутні камери відеоспостереження (а.с.104).

Як вбачається з довідки КНП «Смолінський ЦПМСД» Смолінської селищної ради за підписом лікаря педіатра Семенової Г.В. від 02.04.2021 року, наданої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в тім, що він потребує режиму відпочинку, харчування та умов загартування згідно з Наказом МОЗУ № 149 від 20.03.2008 «Про затвердження клінічного протоколу медичного нагляду за здоровою дитиною віком до 3 років». Захворювань, які потребують спеціального харчування, особливих умов загартовування та режиму відпочинку дитини на даний час немає (а.с.105).

Відповідно до ВИСНОВКУ комісії з питань захисту прав дитини при службі у справах дітей Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визначення участі у вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та визначення способів такої участі ОСОБА_1 , від 21 листопада 2022 року, встановлено, що підстави для відмови в участі у вихованні сина ОСОБА_1 відсутні. Комісія вважає за доцільне визначити наступний графік участі у вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , а саме: - систематичні побачення батька з сином щосереди з 8.00 год до 20.00 год з обов`язковим відвідуванням навчального закладу; систематичні побачення батька з сином у першу та третю суботу та неділю з 9.00 год до 18.00 год; можливість спільного оздоровлення батька та дитини протягом 14 днів у серпня місяці кожного року; перенос графіка побачень у зв`язку з хворобою, або іншими обставинами, за домовленістю з матір`ю.

Щодо зазначення сторонами про вчинення домашнього насильства.

Відповідач у відзиві та зустрічному позові вказувала, що батько дитини ОСОБА_11 неодноразово вчиняв домашнє насильство в присутності сина, крім того, поведінка позивача за первісним позовом, яка відбувається по відношенню до неї, що також підтверджується наданими копіями скріншотів з телефону ОСОБА_12 , має суттєве значення для розгляду питання спілкування позивача за присутності матері, та для налагодження довірливих відносин між батьком та дитиною, а також при побаченнях з дитиною створення ним конфліктних ситуацій.

Позивач за первісним позовом вказував, що відповідач ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство щодо їх спільної дитини та він звертався до поліції, селищної ради з приводу вказаних обставин.

З приводу зазначеного суд відзначає, що законодавець поклав на суд обов`язок при вирішенні спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, відібрання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька дитини, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на законних підставах або не на основі рішення суду враховувати як факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини, так і за присутності дитини. Тобто, у разі посилання учасників сімейного спору на факти вчинення одним із учасників домашнього насильства обов`язково слід перевіряти чи відбувалося домашнє насильство щодо дитини або за її присутності.

Такий висновок викладений у правовій позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 08 червня 2022 року у справі № 753/23626/17.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 09.10.2020 року по справі №392/916/20 ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 173-2 КупАП, на підставі статті 22 КУпАП, за малозначністю проступку, провадження у справі закрито. З вказаної постанови вбачається, що потерпіла ОСОБА_2 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, у зв`язку з примиренням. (а.с.51).

За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності-достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд критично оцінює копії електронних доказів, скріншотів (знімків з екрану) мобільного телефону ОСОБА_2 витягів роздруківки із смс-повідомлень, та під час використання додатку «вайбер», які містять підтвердження листування Позивача та Відповідача, надані представником відповідача за первісним позовом, (Т.1 а.с. 56-62, 220-221), та не приймає їх до уваги. Відповідачем за первісним позовом не надано висновку експерта, яким би було встановлено походження скріншотів (знімків екрану) від певного мобільного пристрою зв`язку та номери телефонів, знімки розмов між якими було здійснено. Крім того, вказаний доказ не відповідає вимогам ст. 100 ЦПК України щодо електронного доказу, який подається в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», оскільки такого електронного цифрового підпису не містить. Отже, суд визнає зазначені докази недопустимими, відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України, суд не бере їх до уваги, як такі, що одержані з порушенням порядку встановленого законом.

З відповіді Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 31.08.2021 року за вих.№02-37/1494, адресованій ОСОБА_1 , вбачається, що Смолінською службою у справах дітей при Смолінській селищній раді була проведена бесіда по заяві ОСОБА_1 , з ОСОБА_2 та її співмешканцем ОСОБА_13 , стосовно вчинення домашнього насилля по відношенню до спільного сина ОСОБА_4 . Які повністю заперечили вказані обставини, вказали, що ОСОБА_11 кричав, погрожував та ображав їх в присутності сина ОСОБА_3 . Смолінською службою у справах дітей було обстежено умови проживання малолітнього ОСОБА_4 , де не виявлено загрози життю та здоров`ю дитини. Крім того, мати ОСОБА_2 , не ухиляється від виконання своїх обов`язків, піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, виявляє інтерес до його внутрішнього світу. Тому, відсутні підстави для взяття на облік даної сім`ї, та подальшого контролю (а.с. 218).

Кіровоградською обласною державною адміністрацією надано відповідь на звернення ОСОБА_1 щодо вчинення насильства відносно сина ОСОБА_4 . Так, повідомлено, що з метою розгляду звернення комісією у складі працівника служби у справах дітей виконавчого комітету Смолінської селищної ради, фахівця із соціальної роботи та поліцейського офіцера громади відвідано сім`ю ОСОБА_2 , де проживає ОСОБА_3 . Обстежено умови проживання сім`ї, складений акт проведення оцінки рівня безпеки дитини та проведено бесіди із громадянами ОСОБА_12 та ОСОБА_14 .

За результатами відвідування встановлено, що дитина забезпечена усім необхідним для проживання та розвитку, в сім`ї панує повага та взаєморозуміння. Матір належним чином виконує батьківські обов`язки по вихованню сина. З матір`ю дитини та громадянином ОСОБА_15 проведено профілактичну бесіду щодо недопущення вчинення насильства по відношенню до дитини.

За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини, ознак жорстокого поводження з дитиною, загрози життя та здоров`ю ОСОБА_4 у родині ОСОБА_8 не виявлено.

Відповідно до інформації управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 07.09.2021 року №Г-1232/25-2021 за результатами розгляду звернення громадянина ОСОБА_1 , складено довідку, відповідно до якої в цьому випадку відсутні ознаки кримінального правопорушення, а тому відомості, відповідно до ст.214 КПК України, до ЄРДР не вносилися та вказане звернення розглянуто на підставі положень ЗУ «Про звернення громадян». Працівниками поліції під час перевірки звернення ознак кримінального чи адміністративного правопорушення не було (а.с.234-235).

Судом також встановлено, що взаємної згоди щодо спілкування та зустрічей ОСОБА_1 (батька) з дитиною ОСОБА_16 між сторонами не досягнуто.

Отже, між сторонами склались правовідносини щодо участі у спілкуванні та вихованні сина, що регулюються нормами Декларації прав дитини, Конвенції про права дитини та нормами Сімейного кодексу України.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 7 Конвенції про права дитини, передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У відповідності до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Як визначено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Положеннями ст. 141 СК України на батьків покладені рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Право батька, матері та дитини на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежено законом, закріплено положеннями ст. 153 СК України.

При цьому, у відповідності до положень ч. 1, ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, в той час як батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, та мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Як визначено ч. 1 - ч. 3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно із статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини перша, друга статті 155 СК України).

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини, практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини ( рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року).

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачиться на шкоду інтересам дитини.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 08 липня 2021 року у справі №362/949/18 провадження № 61-4738св21.

За правилами ч. 1, ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Так, принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджуване порушення було обґрунтованим.

Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Так, з урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Тому, при вирішенні даного спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд враховує передусім інтереси дитини, які полягають, зокрема, у забезпеченні її розвитку у стійкому середовищі.

Щодо позовної вимоги позивача за первісним позовом про зобов`язання відповідача за первісним позовом усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та вирішуючи позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами про встановлення способів участі батька у спілкуванні та вихованні сина суд виходить з такого.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

За статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

У такому випадку, як визначено приписами ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відтак, правовий аналіз вказаних вище положень законодавства дає підстави для висновку, що участь суду при вирішенні питання щодо способу участі батька у вихованні дітей є необхідною у випадку наявності перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, яка створюється одним з батьків іншому, зокрема, у випадку ухилення від виконання рішення органу опіки та піклування.

Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно.

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Отже, обов`язки щодо забезпечення розвитку дітей покладаються на обох батьків, кожен з батьків у рівній мірі зобов`язаний брати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 189/68/20 (провадження № 61-16244св21).

Відповідно до частини четвертої і п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України).

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень ЄСПЛ, у тому числі шляхом застосування ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР. Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя як право батьків на спілкування з дитиною. Такі висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду у даній категорії справ.

На обґрунтування позовних вимог в частині зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з сином - ОСОБА_17 , позивач ОСОБА_11 вказав, що починаючи з часу припинення спільного проживання у них з відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі батька у вихованні сина, які виражалися в тому, що відповідач знаходила причини ненадання можливості його спілкування з сином. Всі намагання позивача мирним шляхом врегульовати даний спір призводять лише до конфліктів між ними. Навіть після винесення рішення виконкому, яким затверджено графік участі батька у вихованні дитини, відповідач порушує його права, відмовляючи йому приймати участь у вихованні сина, та таким чином діє всупереч інтересів власної дитини.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом зазначив, що намагається спілкуватися з сином, проте щойно він приходить до майданчика, де гуляє син, відповідач відразу починає кричати, викликає поліцію та між ними завжди виникають сварки. В свою чергу, повідомив, що за рекомендацією свого представника в більшій мірі намагався уникати зустрічей з ОСОБА_12 , щоб не виникало сварок.

Відповідач на вказані обставини зазначила, що вона не заперечує, щоб ОСОБА_11 приймав участь у вихованні дитини, проте останній вчиняє сварки, звертався з відповідними заявами до органів поліції, місцевого самоврядування, про те, що нібито вона вчиняє домашнє насильство відносно сина ОСОБА_5 . Проте такі обставини, за результатами перевірки не знайшли підтвердження. Крім того, ОСОБА_11 під час випадкових їх зустрічей наполягає на спілкуванні з сином, незважаючи на його небажання та плач. Вказує, що позивачем неодноразово створювалися конфліктні ситуації при побаченнях з дитиною за місцем її проживання. Вказала, що у відповідача постійно змінюється емоційний стан, надіслані смс-повідомлення, нічні дзвінки, ігнорування психологічного спокою дитини, тому вона уникала зустрічей з ОСОБА_11 , не відповідала на його дзвінки та звернулася із зустрічним позовом, про встановлення порядку і способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Відтак, вказані обставини свідчать про наявність конфлікту між сторонами, зважаючи на те, що позивач, будучи батьком дитини прагне спілкування із сином, оскільки участь у вихованні та розвитку дитини є його правом та обов`язком, при цьому, між сторонами існує спір щодо участі батька у вихованні дитини, а тому суд вважає, за доцільне зобов`язати відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 не чинити перешкод позивачу за первісним позовом ОСОБА_1 , брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановлюючи способи участі батька у вихованні дитини, судом частково враховується висновок комісії з питань захисту прав дитини при службі у справах дітей Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, та пояснення представника третьої особи Смолінської селищної ради, врахувавши інтереси дитини, принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, те, що батько дитини активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із сином, про що, зокрема свідчать його звернення до органів опіки та піклування, до суду з приводу встановлення порядку побачень з дитиною, потребу дитини у такому спілкування, стан здоров`я дитини, режим відпочинку, харчування, вік дитини (станом на час розгляду справи судом майже 4 роки), що свідчить про досягнення ним певного ступеня розвитку, який, на думку суду, дозволяє йому перебувати окремо від матері за умови належного догляду зі сторони батька. Крім того, судом враховується зайнятість та місце проживання сторін, зокрема, що сторони проживають в одному населеному пункту смт Смоліне, обоє працюють, що свідчить про їх певну зайнятість.

Судом також враховується сприйняття дитиною батька, про що в судовому засіданні зазначав позивач за первісним позовом, разом з тим відповідач за первісним позовом наголошувала, що дитина в достатній мірі не знає ОСОБА_1 як батька, оскільки, коли проживали разом, то останній не допомагав по догляду за дитиною, завжди був зайнятим своїми справами, вказала, що значний час вже не проживають разом. Суд бере до уваги і умови проживання відповідача, де зокрема, створено всі умови для виховання та розвитку дитини. Позивач за первісним позовом характеризується позитивно як за місцем роботи, так і за місцем проживання, є здоровою особою, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, матеріально-забезпеченою людиною, має постійне місце роботи та належні житлові умови.

В судовому засіданні судом не встановлено обставин, які забороняли б участь батька у вихованні та спілкуванні з сином. Існування між позивачем та відповідачем неприязних конфліктних відносин до таких перешкод також закон не відносить.

При цьому, суд, з урахуванням думки матері дитини, вважає, що проведення зустрічей без її присутності та з ночівлею без матері, можуть негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, оскільки між позивачем за первісним позовом та дитиною наразі відсутній сталий психологічний зв`язок, враховується також вчинення в минулому домашнього насильства позивачем відносно матері дитини, а також те, що для налагодження довірливих відносин між батьком та сином необхідний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності сина до батька, у зв`язку з чим суд вважає доцільним встановити такий спосіб участі батька у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спілкуванні з ним, який передбачає поступовий перехід від адаптаційного періоду (в присутності матері дитини, з дотриманням розпорядку дня дитини, стану здоров`я дитини та інтересів дитини) до періоду проведення зустрічей без присутності матері дитини та на більш тривалий проміжок часу.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність в перші два місяці встановити порядок і спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та спілкуванні з ним в першу та третю суботу і неділю місяця - з 09:00 до 12:00 години, з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів чи парків відпочинку з обов`язковою присутністю матері дитини.

Слід зазначити, що для встановлення психологічного контакту між батьком та сином необхідно також вчинення відповідних дій з боку матері, яка стверджує, що не заперечує, щоб син спілкувався з батьком, а у випадку необхідності також органу опіки та піклування, психолога тощо. Більше того, мати, усвідомлюючи інтереси дитини та виконуючи рішення суду, має можливість морально підготувати дитину до зустрічей з батьком, сприяти встановленню психоемоційного зв`язку батька з сином.

Крім того, що стосується позиції відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 щодо позовних вимог ОСОБА_1 , та зустрічних позовних вимог, в частині встановлення порядку і способу участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_5 та спілкування з ним, за умови з урахуванням думки (бажання) дитини сина, суд відзначає наступне.

Верховний Суд у постанові від 1 липня 2020 року у справі № 138/96/17 (провадження № 61-17718св18), наголосив, що, визначаючи способи участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, необхідно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення певного рішення, зокрема, суд має враховувати насамперед інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану.

Так, ані орган опіки та піклування, ані позивач за зустрічним позовом не надали суду доказів на підтвердження висновку про те, що участь батька у спілкуванні та вихованні дитини можлива лише за бажанням (думки) дитини, а також що між батьком та дитиною існують стійкі психоемоційні перешкоди у спілкуванні.

З огляду на постійне проживання дитини з матір`ю, тісний психоемоційний зв`язок саме з нею, обумовлення побачень батька з дитиною виключно бажанням (думкою) дитини призведе до унеможливлення реалізації батьком своїх прав на участь у вихованні та побачення з дитиною.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Проте, суд має враховувати висловлену думку системно, з`ясовуючи фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню питання місця проживання дитини. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків, які вони не можуть чи не бажають вирішувати в позасудовий спосіб.

При цьому суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (ч. 3 ст. 171 СК України).

Малолітній син ОСОБА_5 , не висловлював думки щодо участі батька у спілкуванні з ним та в його вихованні, з урахуванням віку дитини, який не дозволяє йому усвідомлено висловити свою думку щодо вказаного питання, суд не встановив на підставі належних та допустимих доказів, що психоемоційний стан хлопчика свідчить про те, що спілкування з батьком поза його бажанням не відповідає найкращим інтересам дитини.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, наведеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18), право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі з`являється у дитини з досягненням віку 10 років.

Крім того, суд враховує думку відповідача за зустрічним позовом, висловлену в судовому засіданні на запитання представника позивача за зустрічним позовом, що він не має наміру наполягати на зустрічі з дитиною, у разі, якщо син буде хворіти чи з інших причин, та відповідну зустріч за домовленістю з матір`ю дитини, перенести на інший день.

Щодо вимоги позивача за зустрічним позовом про порядок участі у вихованні сина з урахуванням стану здоров`я дитини, то суд вважає очевидним той факт, що у разі, коли дитина захворіла, та за її станом здоров`я не може відбутися зустріч сина з батьком, то вказана зустріч, передбачена графіком, має бути перенесена на інший день та час за домовленістю з матір`ю дитини.

Судом також враховується висновок ВС у постанові від 28 січня 2019 року по справі № 619/3051/17 про те, що батько має право особисто брати участь у вихованні дитини та зустрічатися з нею без присутності матері або інших осіб. Крім того, судом також враховується, що при наявності конфлікту між батьками зустрічі одного з батьків з дитиною доцільно проводити без присутності другого з батьків, особисті конфліктні відносини між сторонами не повинні порушувати інтереси дітей, спричиняти на них негативний вплив. (висновок ВС у постанові від 11 грудня 2019 року по справі № 753/15487/18).

Отже, суд приходить до висновку про необхідність визначення таких способів участі батька ОСОБА_1 у вихованні дитини сина ОСОБА_5 , які, на думку суду, не матимуть нав`язливого та обтяжливого характеру для дитини:

-щосереди - з 16.30 до 20.00, з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів чи парків відпочинку, без обов`язкової присутності матері дитини (інший порядок, який зазначений у Висновку комісії та який просив задовольнити позивач з 08.00 до 20.00, буде суперечити інтересам дитини та усталеному графіку дня);

-у першу та третю суботу місяця з 09.00 до 12.00, з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів чи парків відпочинку, без обов`язкової присутності матері дитини, з урахуванням стану здоров`я дитини;

-у першу та третю неділю місяця - з 09.00 до 18.00, з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів чи парків відпочинку, без обов`язкової присутності матері дитини, з урахуванням стану здоров`я дитини;

-в день народження сина 25 березня з 09.00 до 12.00 год, з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів чи парків відпочинку, без обов`язкової присутності матері дитини, з урахуванням стану здоров`я дитини.

Що стосується вимог позивача про спільний відпочинок та спільне оздоровлення батька з дитиною влітку протягом 14 днів у червні кожного року, протягом 14 днів у серпні місяці та в травні місяці кожного року, суд відзначає таке.

Позивач за первісним позовом в судовому засіданні зазначив, що бажає також піклуватися і про здоров`я сина, та бажає проводити відпочинок в тому числі з метою оздоровлення дитини. Відповідач у письмових поясненнях зазначила, що вважає за доцільне спільне оздоровлення батька та дитини протягом 14 днів у серпні кожного року, з урахуванням думки та стану здоров`я дитини.

Суд з урахуванням віку дитини, найкращих інтересів дитини та оцінки зазначених вище обставин, вважає, що зміна звичного для малолітньої дитини способу життя, тривале (протягом 14 днів у червні, серпні та травні, як того бажає позивач) його розлучення з матір`ю та близькими для нього особами, за відсутності усталеного зв`язку з батьком, може призвести до психоемоційного напруження, і мати зворотній ефект у налагодженні стосунків між батьком та сином, та приходить до висновку про можливість оздоровлення батька та дитини протягом 14 днів у серпні місяці кожного року, за домовленістю з матір`ю дитини.

Суд відзначає, що з приводу вимоги позивача за первісним позовом про спільне проведення весняних, осінніх та зимових канікул батька з дитиною в рівних частинах з відповідачем за первісним позовом, тобто, після досягнення дитиною шкільного віку, в тому числі у канікулярний період, в той же час позивач не зазначає чи можливий захист порушених у даний час прав на майбутнє, чи зміняться обставини та ставлення дитини до кожного із батьків, що матиме суттєве значення при визначенні способів участі у вихованні дитини в означений період. Не надає доводів та доказів на підтвердження порушення його прав у означений віковий період дитини та чи запропонований графік буде відповідати інтересам дитини.

Тобто, позивачем не доведено належними, допустимими та достовірними доказами зазначені обставини. Отже, запропонований позивачем графік спілкування з дитиною після вступу до першого класу містить в собі альтернативні та нечіткі умови, які є недопустимими при ухваленні рішення про встановлення графіку спілкування.

За правилами ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже суд, враховуючи обставини справи, теперішній вік дитини, та вищезазначені умови, які пропонує позивач в даному графіку передчасними, і такими, що не можуть бути затверджені судом.

Щодо позовних вимог позивача за зустрічним позовом право участі батька у навчальному процесі в дошкільних і шкільних закладах, відвідування святкових днів та урочистостей, право отримання інформації про всі святкові дні в дошкільному навчальному закладі та шкільному закладі та інформацію про участь дитини в гуртках та змаганнях, суд вважає, що вказані позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки позивач не обмежений у такому праві цікавитися та отримувати відповідну інформацію з приводу вказаних заходів у педагогічних працівників відповідного навчального закладу та відвідувати такі заходи. Крім того, право позивача забирати дитину з навчального закладу в позаурочний час та проведення з ним часу на території проживання дитини з попереднім попередженням відповідача може бути вирішено за домовленістю з матір`ю, з урахуванням найкращих інтересів дитини.

Крім того, суд вважає за доцільне визначити перенесення графіку побачень, у зв`язку із іншими обставинами, або хворобою дитини на інші дні, за домовленістю з матір`ю дитини.

Щодо позовної вимоги передати позивачу дитину із рук в руки, суд вважає не конкретизованою вказану позовну вимогу, позивач в судовому засіданні не довів суду та учасникам, як така передача має відбуватися між сторонами, а тому суд відмовляє в задоволенні даної позовної вимоги, у зв`язку з її необґрунтованістю та недоведеністю.

Оцінивши всі обставини, які мають істотне значення для визначення способів у вихованні та спілкуванні з дитиною, подані докази в їх сукупності, частково врахувавши висновок комісії з питань захисту прав дитини при службі у справах дітей Смолінської селищної ради від 21 листопада 2022 року, враховувавши також всі можливості батьків забезпечити належні умови для виховання та розвитку дитини, її духовний та фізичний розвиток, вважає необхідним утримуючи баланс між усіма учасниками справи, задовольнити позовні вимоги частково.

Суд зауважує, що об`єктом правосуддя у справах про піклування про дитину є одвічні, гостро емоційні і постійно мінливі стосунки між батьками і їхньою дитиною. Правосуддя не в змозі встановлювати сталі чутливі людські стосунки та приписувати почуття прихильності. У той же час суд у межах своїх повноважень спрямовує учасників сімейного конфлікту до його вирішення.

Визначений судами спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною та її вихованні не є перешкодою для підтримки зв`язків між батьком і дитиною у інших формах за погодженням батьків.

Більш того, суд роз`яснює сторонам, що з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені права у майбутньому за їх спільної згоди або у судовому порядку змінити встановлений спосіб участі у вихованні малолітньої дитини, що повинно безумовно відповідати не лише їх інтересам чи бажанням, а насамперед відповідати найкращим інтересам дитини. Крім того, у разі виникнення підстав для твердження про настання негативних наслідків для дитини за результатами спілкування з батьком позивач за зустрічним позовом не позбавлена права порушити питання про зміну способу участі батька у вихованні сина.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58).

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог за первісним та зустрічним позовами, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України залишає всі понесені судові витрати за сторонами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 258-259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Беспалова Наталка Олександрівна до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Смолінська селищна рада Новоукраїнського району Кіровоградської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, її вихованні, та визначення способу участі у вихованні дитини і спілкуванні з нею задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 в інтересах якої діє адвокат Наконечна Ольга Ігорівна до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Смолінська селищна рада Новоукраїнського району Кіровоградської області про встановлення порядку і способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 брати участь у вихованні та спілкуванні з сином - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Перші два місяці встановити порядок і спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та спілкуванні з ним в першу та третю суботу і неділю місяця - з 09:00 до 12:00 години, з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів чи парків відпочинку з обов`язковою присутністю матері дитини.

Після двох місяців адаптаційного періоду встановити наступний порядок і спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та спілкування з ним:

- щосереди - з 16.30 год до 20.00 год, з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів чи парків відпочинку, без обов`язкової присутності матері дитини;

- у першу та третю суботу місяця з 09.00 до 12.00, з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів чи парків відпочинку, без обов`язкової присутності матері дитини, з урахуванням стану здоров`я дитини;

- у першу та третю неділю місяця - з 09.00 до 18.00, з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів чи парків відпочинку, без обов`язкової присутності матері дитини, з урахуванням стану здоров`я дитини;

- в день народження сина 25 березня з 09.00 до 12.00 год, з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів чи парків відпочинку, без обов`язкової присутності матері дитини, з урахуванням стану здоров`я дитини.

- оздоровлення батька та дитини протягом 14 днів у серпні місяці кожного року, за домовленістю з матір`ю дитини;

- перенесення графіку побачень, у зв`язку із іншими обставинами, або хворобою дитини на інші дні, за домовленістю з матір`ю дитини.

В іншій частині позовних вимог сторін відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

- позивач за первісним позовом відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- відповідач за первісним позовом за зустрічним позовом позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ;

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова