Єдиний унікальний номер судової справи: 225/3250/20
Номер провадження: 6/225/113/2022
Дзержинський міський суд Донецької області
УХВАЛА

іменем України

14 грудня 2022 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі

головуючого судді Челююєєва Є.В.,

за участі секретаря Панасенко Г.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

В обґрунтування вимог подання приватний виконавець посилається на те, що у неї на виконанні перебуває виконавче провадження № 65179629, відкрите на підставі виданого 25.02.2021 Дзержинським міським судом Донецької області виконавчого листа про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» заборгованість за кредитним договором в розмірі 292772,87 грн.

В ході виконання виконавчого провадження, виконавцем було вчинені наступні дії: 16.04.2021 відкрито виконавче провадження № 65179629; 16.04.2021 винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ КБ "ПРИВАТБАНК", АТ "Універсал Банк", "ОКСІ Банк", АТ "ТАСкомбанк", АТ "Райффайзен Банк Аваль", ПАТ АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК", АТ "КРЕДОБАНК", АТ "ОТП Банк", АТ "АКБ "КОНКОРД", АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК"; 16.04.2021 винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ "Ощадбанк", АТ "ПУМБ"; 22.04.2021 винесено постанову про арешт рухомого і нерухомого майна боржника; 28.10.2021 винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ "Укрексімбанк"; АТ "СІТІБАНК", АТ "ІНГ Банк Україна", АТ "УКРГАЗБАНК", АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", АТ "Дойче Банк ДБУ", АТ "АЛЬФА-БАНК", АТ "ПРАВЕКС БАНК", АБ "ПІВДЕННИЙ", АТ "СБЕРБАНК", АТ "А - БАНК", ПАТ "ПРОМІНВЕСТБАНК"; у вищезазначених банках відсутні відкриті рахунки боржника; відповідно до інформації Державної фіскальної служби України інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня, боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває; відповідно до інформації МВС за боржником не зареєстровано транспортних засобів; на запит приватного виконавця, щодо перетину боржником державного кордону України Державною прикордонною службою України надано відповідь про те, що відомості щодо перетинання кордону боржником з 16.04.2021 по 26.08.2021 відсутні; 16.04.2021 направлено вимогу до Міністерства соціальної політики про перебування на обліку як внутрішньо переміщена особа, відповідь на яку не отримано; 28.10.2021 приватним виконавцем направлено запит до Головного управління ДМС у Донецькій області про надання відомостей про надання інформації щодо видачі документа, що дає право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а також відомості про реєстрацію місця проживання громадянина України боржника. У відповіді ГУ ДМС у Донецькій області від 26.11.2021 повідомлено, що боржник не документований паспортом для виїзду за кордон.

Приватний виконавець зазначає, що на день звернення до суду з даним поданням боржником жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі або частково виконання не вчинено, що вказує на ухилення від виконання рішення суду.

Приватним виконавцем вжито заходи щодо встановлення місця знаходження боржника (запити ДФС щодо отриманих доходів, місця роботи, запит до Мінсоцполітики щодо знаходження на обліку як внутрішньо переміщена особа). З дати відкриття виконавчого провадження та станом на день звернення до суду з даним поданням, з боржника на користь стягувача стягнень не було, жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі виконання боржник не вчинив, з жодними заявами, клопотаннями до приватного виконавця не звертався, про зміну адреси не повідомляв.

Крім того зазначає, що відповідно до виконавчого листа боржник зареєстрований в АДРЕСА_1 , тобто на непідконтрольній території України, куди «Укрпошта» тимчасово не здійснює поштові відправлення, що унеможливлює направлення йому постанови про відкриття виконаного провадження відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо ухилення боржника від виконання рішення, приватний виконавець зазначає, що тривалий термін невиконання (більше шести років) свідчить про свідоме ухилення боржника від виконання рішення і ставить взагалі під загрозу його виконання.

Боржник зареєстрований на тимчасово окупованій території України, він не отримує повідомлення суду, він не отримує повідомлення приватного виконавця, що дає йому змогу роками ухилятися від виконання рішення, при чому маючи змогу безперешкодно перетинати кордон та лінію зіткнення з окупованими територіями.

Станом на дату звернення з поданням до суду, рішення боржником не виконано, не здійснено будь-яких дій, спрямованих на його виконання, а отже ОСОБА_1 має невиконані зобов`язання на території України, у зв`язку з чим є необхідність у обмеженні боржника у праві виїзду за межі України.

Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. у судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Дослідивши обґрунтування подання приватного виконавця, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 20.01.2021 з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ», заборгованість за кредитним договором в розмірі 292772,87 грн. На підставі вказаного рішення виданий виконавчий лист.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. від 16.04.2021 року відкрито виконавче провадження № 65179629.

Постановами приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. від 16.04.2021, 28.10.2021 було накладено арешт коштів боржника.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. від 22.04.2021 року було накладено арешт на майно боржника.

28.10.2021 приватним виконавцем направлено запит до Головного управління ДМС у Донецькій області про надання відомостей про надання інформації щодо видачі документа, що дає право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а також відомості про реєстрацію місця проживання громадянина України боржника. Відповіддю від 26.11.2021 повідомлено, що за обліками бази даних ЄІАС УМП громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не значиться документованим паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

На запит приватного виконавця № 112239921 від 26.08.2021 щодо перетину боржником державного кордону України Державною прикордонною службою України надано відповідь про те, що відомості щодо перетинання кордону боржником з 16.04.2021 по 26.08.2021 відсутні.

Згідно до відповідей Державної фіскальної служби України отриманих 16.04.2021, 28.10.2021 про джерела отримання доходів боржника фізичної особи інформація відсутня.

Відповідно до інформації МВС, отриманої 17.04.2021 за боржником не зареєстровано транспортних засобів.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із вимогами ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані права не можуть бути об`єктом жодних обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому пакті. Крім цього, відповідно до вимог ст. 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Як кореспондує стаття 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, установлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи.

Відповідно до частини третьої статті 269 ЦК України особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Так, п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві на виїзд з України ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до редакції ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (ч. 3 ст. 441 ЦПК України).

В свою чергу відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 вказаного вище Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Отже, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням інших органів, що підлягає примусовому виконанню - до виконання зобов`язань.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України»: «Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Оскільки, відповідно до положень ст. 441 ЦПК України подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.

Невиконання боржником самостійно зобов`язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Обмеження у праві виїзду за кордон може бути застосовано не автоматично при непогашенні боргу, а за встановлення необхідності застосування такого заходу з урахуванням обставин справи при доведеності факту ухилення з боку боржника. Окрім того, обмеження повинно сприяти стягненню боргу, а не навпаки. Нарешті, усі обмеження прав громадян залишати свою країну повинні бути виправдані конкретними обставинами справи.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Зокрема, у справі «Гочев проти Болгарії» Європейський суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, які обмежують свободу пересування наступним чином.

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише тоді, коли сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року в справі «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78 - 82).

Тобто, застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Обґрунтовуючи подання про тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, приватний виконавець посилається на ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням.

Необхідно зазначити, що судом не було встановлено, що боржнику ОСОБА_1 взагалі відомо про наявність виконавчого провадження № 65179629. Заявником не доведено факту належного повідомлення та підтвердження отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та викликів приватного виконавця. Матеріали виконавчого провадження таких доказів не містять.

Як зазначає приватний виконавець, що після відкриття приватним виконавцем 16.04.2021 виконавчого провадження № 65179629 відповідна постанова у відповідності з положеннями ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» не була направлена боржнику, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на непідконтрольній території України.

Крім того, до вказаного подання не додано та суду не надано жодних доказів, які б свідчили, що боржник ОСОБА_1 умисно ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

На переконання суду, сам по собі розмір непогашеного боргу достеменно не свідчить про ухилення від виконання боржником обов`язків щодо його погашення, а тому суб`єктом подання не доведені обставини, які б давали суду можливість обмежити ОСОБА_1 у конституційних правах.

Тривалий термін невиконання судового рішення, на який посилається приватний виконавець, без з`ясування причин такого невиконання, проживання особи на тимчасово непідконтрольній Україні території (за місцем своєї реєстрації) не можуть беззаперечно свідчити про ухилення боржника від виконання судового рішення.

Доводи подання про наявну у боржника можливість дізнатись про судові рішення і виконавчі провадження з відкритих реєстрів, додатку «Дія», Єдиного реєстру боржників, тощо, є припущенням та висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що достатні правові підстави до задоволення подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 відсутні, тому у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 441, 268, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни ( АДРЕСА_2 ), заінтересовані особи: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (юридична адреса: вул. Жилянська, буд. 50Б, оф. 5, м. Київ, ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Суддя : Є.В. Челюбєєв