Провадження № 2/369/187/22
17.02.2022 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Штанько В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів,
Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 25.01.2011 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , батьками якого є позивач та відповідач. Згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.09.2012 року по справі № 2-2653/12 шлюб між сторонами розірвано. 09.02.2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області прийнято рішення по справі № 369/441/15-ц, яким стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від всіх доходів (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.12.2014 року та до досягнення дитиною повноліття Однак, відповідачем жодних грошових коштів не було сплачено та відповідно заборгованість по сплаті аліментів за період з 25.12.2014 року та по 30.06.2019 року станом на 01.07.2019 року включно складає 99 323,83 грн. У зв`язку із цими обставинами, просила суд стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 25.12.2014 року та по 30.06.2019 року у розмірі 99 323,83 грн. (дев`яносто дев`ять тисяч триста двадцять три гривні 83 копійки) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 140,00 грн. (сімнадцять тисяч сто сорок гривень 00 копійок).
У судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали та просили задовольнити.
У судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся належним чином про розгляд справи, причини неявки не повідомив.
У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Суд, з`ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 25.01.2011 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 зареєстрували шлюб.
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 27.09.2011 року.
24.09.2012 року Києво-Святошинським районним судом Київської області прийнято рішення по справі № 2-2653/12, яким шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
09.02.2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області прийнято рішення по справі № 369/441/15-ц, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від всіх доходів (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.12.2014 року та до досягнення дитиною повноліття.
Позивач звернулася до виконавчої служби для примусового виконання вказаного рішення суду.
Згідно розрахунку пені (неустойки) наведеного позивачем у позовній заяві за період з 25.12.2014 року та по 30.06.2019 року розмір пені становить 678 680,83 грн.
Зважаючи на те, що ч. 1 ст. 196 СК України передбачено стягнення пені не більше 100 відсотків заборгованості, то позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 25.12.2014 року та по 30.06.2019 року у розмірі 99 323,83 грн.
Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
За змістом ст.ст. 180, 181, 184 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Згідно ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Частино 1 ст. 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Таким чином, загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментівза період з 25.12.2014 року та по 30.06.2019 року складає у розмірі 99 323,83 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, беручи до уваги положення законодавства України, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Згідно ст. 133 ЦПК України Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ст. 137 ЦПК України Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
29.05.2019 року між ТОВ «Українська юридично-логістична група» та позивачем ОСОБА_1 був підписаний договір про надання юридичних послуг № 09-Ю/19.
29.05.2019 року між ТОВ «Українська юридично-логістична група» та позивачем ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду № 1, згідно якої сторони погодили надання послуг виконавцем у справі пов`язаної зі стягненням з ОСОБА_2 заборгованості та пені по аліментам.
На виконання вказаного договору були складені акти виконаних робіт, а саме: акт № 000/13 від 29.05.2019 року на суму 2 218,00 грн., акт № 000/16 від 25.06.2019 року на суму 2 957,33 грн., акт № 000/20 від 01.08.2019 року на суму 2 957,33 грн., акт № 000/22 від 09.09.2019 року на суму 2 958,00 грн., акт № 000/10 від 06.08.2020 року на суму 3850,00 грн., акт № 000/11 від 07.10.2020 року на суму 2200,00 грн.
Позивачем ОСОБА_1 було оплачено послуги адвоката на загальну суму 17 090,66 грн., що підтверджується виписками по рахунку від 10.06.2019 року (сума 2 218,00 грн.), від 09.07.2019 року (сума 2 957,33 грн.), від 07.08.2019 року (сума 2 957,33 грн.), від 13.09.2019 року (сума 2 958,00 грн.), від 06.10.2020 року (сума 2200,00 грн.), від 15.10.2020 року (сума 1000,00 грн.), від 06.11.2020 року (сума 2800,00 грн.).
Враховуючи задоволення позовних вимог, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 17 090,66 грн., які є обґрунтованими, підтверджені документально, є співмірними із складністю справи, виконаною роботою та наданими послугами.
Керуючись ст.ст. 141, 155, 180, 181, 184, 191, 195, 196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 133, 137, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 25.12.2014 року та по 30.06.2019 року у розмірі 99 323,83 грн. (дев`яносто дев`ять тисяч триста двадцять три гривні 83 копійки) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 090,66 грн. (сімнадцять тисяч дев`яносто гривень 66 копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 993 грн. 23 коп. на користь держави.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Суддя Л.М. Ковальчук