Справа № 729/1400/21
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2022 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - Булиги Н.О.

за участі секретаря - Романченко С. С.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бобровицької міської об`єднаної територіальної громади в особі Бобровицької міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно та встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна сестра ОСОБА_3 , яка постійно проживала в АДРЕСА_1 . Позивачка як спадкоємець за законом прийняла спадщину, подавши заяву до нотаріуса у визначений законом строк та 05.05.2021 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ј частину квартири АДРЕСА_2 , що належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі договору міни. Право власності на ѕ частини зазначеної квартири не зареєстровано, але згідно договору міни від 27.07.1999 року вони належали ОСОБА_4 (племінниці позивачки), ОСОБА_5 (племіннику позивачки) та ОСОБА_6 (колишньому чоловіку сестри позивачки). При житті померла ОСОБА_3 , як спадкоємець по закону, успадкувала ѕ частини зазначеної квартири після смерті своїх дітей ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та свого співмешканця (колишнього чоловіка) ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та з яким ОСОБА_3 була розлучена з 2006 року, проте на день його смерті та більше п`яти років до дня смерті проживали разом в АДРЕСА_1 . Інших спадкоємців не має. Позивачка ОСОБА_1 не може оформити право власності на ѕ частини квартири за вказаною адресою після смерті сестри ОСОБА_3 , оскільки нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на 3/4 частини квартири. Тому, вона вимушена звертатися до суду та просить встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу не менше п`яти років до часу відкриття спадщини ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та визнати за нею право власності на ѕ частини квартири АДРЕСА_2 , після смерті її сестри ОСОБА_3 .

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просила їх задовольнити з наведених в позові підстав.

Представник відповідача - Бобровицької міської об`єднаної територіальної громади в особі Бобровицької міської ради в судове засідання не з`явився. Від в.о. міського голови надійшля заява в якій він просить проводити розгляд справи у відсутність представника міської ради. У заяві також зазначено, що вони позовні вимоги не визнають із викладених у відзиві на позов підстав.

У своєму відзиві на позов відповідач зазначив, що позивачем не надано доказів факту проживання померлої ОСОБА_3 однією сім`єю з померлим ОСОБА_6 не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, а покази свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Зважаючи на це ОСОБА_3 не була спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 . З цих підстав просили відмовити у задоволенні позову в частині встановлення факту проживання без шлюбу та визнання права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_3 , яка не оформила своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_6 .

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що вони є сусідами сім`ї ОСОБА_9 . Померлі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з часу поселення в квартирі АДРЕСА_2 у 1999 році і до дня смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, приймали участь у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, мали добрі стосунки, турбувалися про дітей. Свідкам взагалі не було відомо, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у 2006 році розлучилися, оскільки стосунки їх не змінилися, вони проживали увесь час разом і турбувалися одне про одного як подружжя.

Заслухавши учасників справи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов у межах заявлених вимог, суд доходить такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , померли ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 28.01.2013 року та 05.02.2013 року відповідно, що засвідчено копіями свідоцтв про смерть (а.с.10-13).

З інформації, що міститься у довідках №5020, №5014, №5016, №21807 виданих Бобровицькою міською радою відділом «ЦНАП», видно, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Разом з нею на день її смерті та протягом шести місяців з дня смерті за вказаною адресою були зареєстровані, ОСОБА_5 - брат, ОСОБА_3 - мати та ОСОБА_6 - вітчим. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 , який був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Разом з ним на день його смерті та протягом шести місяців з дня смерті за вказаною адресою були зареєстровані, ОСОБА_3 - мати та ОСОБА_6 - вітчим. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 , який був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Разом з ним на день його смерті та протягом шести місяців з дня смерті за вказаною адресою була зареєстрована ОСОБА_3 - колишня дружина. Вона померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на день смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Разом з нею на день її смерті та протягом шести місяців з дня смерті за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований (а.с.14-17).

Позивачка ОСОБА_10 , являється рідною сестрою померлої ОСОБА_11 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с.18,20). Згідно копії свідоцтва про одруження ОСОБА_12 змінила своє дошлюбне прізвище на ОСОБА_13 (а.с.19).

Довідкою № 295 КП «Ніжинського міжміського бюро технічної інвентаризації» від 22.04.2021 року підтверджується, що ј частина квартири в АДРЕСА_1 , зареєстрована за ОСОБА_3 (а.с.25).

ОСОБА_1 успадкувала ј частку у праві власності на квартиру, що розташована в АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю, її сестрі ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі Договору міни (а.с.22-23).

Згідно договору міни посвідченого 27.07.1999 року ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обміняли квартиру в АДРЕСА_3 , загальною площею 27,2 кв. м на квартиру в АДРЕСА_1 , загальною площею 20,9 кв. м (а.с.24).

Як видно з поквартирної картки ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були зареєстровані в кв. АДРЕСА_2 з 12.10.1999 року (а.с.26).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №6 від 18.11.2016 року, між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 було зареєстровано шлюб 12.10.1977 року, який було розірвано 11.03.1990 року (а.с.21).

Батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , були ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.27-28).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №9 від 18.11.2016 року, між ОСОБА_16 та ОСОБА_6 було зареєстровано шлюб 06.07.1990 року, який було розірвано 18.09.2006 року (а.с.29-30).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 зверталася до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.9).

Постановою державного нотаріуса Бобровицької районної державної нотаріальної контори від 30.10.2021 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ѕ частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 , ј частка у праві власності на яку належить ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої була ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, ј частка у праві власності належить ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якого була ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, ј частка у праві власності належить ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якого була ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (а.с.34).

Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у визначені Законом способи захисту.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 5 ч.1 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, зокрема, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

В пункті двадцять першому постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - Пленум № 7) роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Пунктом шостим рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 передбачено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Отже, предмет доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю передусім складає сукупність обставин, що є згідно із законом основними ознаками сім`ї; спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За змістом положень ст.12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова ВС від 02.10.18 у справі № 910/18036/17).

В судовому засіданні встановлено, що позивачка не має іншої можливості, крім в судовому порядку, підтвердити факт проживання її сестри ОСОБА_3 з померлим ОСОБА_6 однією сім`єю як жінки та чоловіка без шлюбу не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, але його встановлення породжує юридичні наслідки, оскільки з встановленням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини на підставі ст.1264 ЦК України.

За таких обставин, оскільки факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки, який просить встановити позивач, підтверджується письмовими матеріалами справи, показами свідків наданими в судовому засіданні, суд вважає доведеним факт проживання однією сім` єю ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з вересня 2006 року по 05.02.2013 року.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За правилами, встановленими статтями 1261, 1264 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивачка прийняла спадщину у встановленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом на 3/4 частини квартири в нотаріальній конторі не може, оскільки правовстановлюючий документ спадкодавцями не отримувався, її право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Разом з тим, суд враховує, що іншим шляхом захистити право позивачки на спадщину неможливо, а набуття нею права власності на 3/4 частки квартири не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, ст.ст. 1217,1218,1220-1223, 1261, 1264,1268-1270ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бобровицької міської об`єднаної територіальної громади в особі Бобровицької міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно та встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу не менше п`яти років до часу відкриття спадщини ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з вересня 2006 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ѕ частини квартири АДРЕСА_2 як спадкоємцем за законом після смерті рідної сестри ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті дочки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та співмешканця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач - Бобровицька міська обєднана територіальної громада в особі Бобровицької міської ради Чернігівської області, 17400, вул.Незалежності, 46, м.Бобровиця Чернігівська область, .

Повне рішення складено 27 червня 2022 року.

Суддя Бобровицького районного суду Н.О.Булига