Справа № 677/500/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого - судді Гладій Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Владюк Н.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Красилівського районного нотаріального округу Хмельницької області Возної Валентини Борисівни, третя особа ОСОБА_2 , про визнання дій нотаріуса неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Красилівського районного нотаріального округу Хмельницької області Возної В.Б., третя особа ОСОБА_2 , про визнання дій нотаріуса неправомірними посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина. За життя мати склала заповіт, посвідчений нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шлейник М.С. від 13 травня 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1191, згідно якого він є спадкоємцем спадкового майна ОСОБА_3 . Оформити спадщину ОСОБА_1 не мав можливості у зв`язку із тим, що не міг тривалий час знайти документи ні на земельну ділянку, ні на житловий будинок з будівлями та спорудами. В кінці серпня 2020 року, знайшовши документи, він звернувся до державного нотаріуса Красилівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. В березні 2022 року під час розгляду цивільної справи № 677/67/22, йому стало відомо, що приватний нотаріус Красилівського районного нотаріального округу Возна В.Б. не прийняла від ОСОБА_1 заяви про невидачу свідоцтва про право на спадщину до майна поиерлої ОСОБА_3 , в порядку спадкової трансмісії після смерті брата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із тим, що він успадкував своє майно згідно заповіту в державного нотаріуса Тиховської В.В. Однак будь-яких дій приватним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу Хмельницької області Возною В.Б., щодо прийняття заяви відповідного змісту, прийняття та вивчення документів: заповіту від імені померлої матері, свідоцтва про право власності на домоволодіння, державних актів на земельні ділянки, свідоцтва про народження позивача, свідоцтва про смерть матері та інших документів наданих ОСОБА_4 вчинено не було, тобто вважає, що нотаріус вчинив бездіяльність.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, подали заяву, в якій просять справу слухати й їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що на підставі заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини зареєстрованої за № 103 від 18 серпня 2020 року, нею була заведена спадкова справа № 50/2020 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . Заяви спадкоємців померлого не надходили.18 серпня 2020 року за № 119/02-14 нею було надіслано запит до Красилівської державної нотаріальної контори щодо надання копії спадкової справи № 29/2020 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у зв`язку із тим, що спадкове майно спадкодавець ОСОБА_4 прийняв після смерті своєї матері ОСОБА_3 , але не оформив спадкових прав на нього. Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 29/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , померлий ОСОБА_4 у своїй заяві про прийняття спадщини зазначав, що спадщину він прийняв фактично (проживав на день смерті разом із померлою матір`ю - ст. 1268 ЦК України) та юридично (шляхом подачі відповідної заяви до держнотконтори, зареєстрованої за № 93 від 30.01.2020 в спадкову справу № 29/2020), а також зазначав про те, що інших спадкоємців крім нього немає. Також, до матеріалів спадкової справи № 29/2020 державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори долучені 20 серпня 2020 року такі документи: копія заповіту, посвідченого 13 травня 2010 року приватним нотаріусом Красилівського нотаріального округу Хмельницької області Шлейник М.С. за № 1191 та заява ОСОБА_1 до Красилівської державної нотаріальної про те, щоб державний нотаріус не видавала свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з його зверненням до суду. Відбираючи таку заяву від позивача, державний нотаріус Красилівської державної нотаріальної контори зобов 'язана була роз`яснити йому всі юридичні наслідки подачі її, оскільки саме нею була заведена спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , та саме до неї позивач звертався із заповітом, посвідченим на його ім`я. У зв`язку з тим, що у спадкоємця ОСОБА_2 доступу до оригіналів документів (з його слів, документи забрав його дядько ОСОБА_1 ), що посвідчують право власності померлої ОСОБА_3 на належне їй нерухоме майно, та на його звернення, нею були надіслані відповідні запити до Держгеокадастру у Красилівському районі та КП «Красилівське районне бюро технічної інвентаризації» з метою розшуку нерухомого майна, належного спадкодавиці. На підставі ст. 4 Закону Украй «Про нотаріат», нотаріус має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Це право нотаріуса, закріплене законодавчо, і не вчиняється нотаріусом таємно, як зазначає позивач. Щодо звернення до неї ОСОБА_1 , то йому було роз`яснено, що вона не має розголошувати відомості, які стали відомі у зв`язку із вчиненням нею нотаріальних дій та зверненням до неї спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , оскільки позивач не надав жодних документів щодо підтвердження родинних відносин із померлим братом, а в першу чергу, не надав оригінал свідоцтва про смерть брата. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна таємниця - це сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо. Нотаріус зобов`язаний зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо діяльність обмежується наданням правової допомоги чи ознайомленням з документами і нотаріальна дія або дія, яка прирівнюється до нотаріальної, не вчинялась. Позивач не являється спадкоємцем після смерті свого брата, оскільки не закликається до спадкування після його смерті, тому що закликається спадкоємець першої черги, якийприйняв спадщину. Тому приймати будь-які заяви від позивача і залучати їх до справи № 50/2020, яка знаходиться в її провадженні не є можливим. Частиною 4 статті 42 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. 23 березня 2021 року за № 72/02-14 нею було надіслано запит до Красилівського районного суду, в якому вона просила письмово повідомити її чи порушувалася і розглядалася цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , про продовження строку для прийняття спадщини або встановлення факту проживання однією сім`єю його зі спадкодавицею ОСОБА_3 , на що отримала відповідь, що ОСОБА_1 із таким позовом не звертався. А тому, виконуючи свої професійні обов`язки, передбачені ст. 5 Закону України «Про нотаріат», на підставі поданої 01 квітня 2021 року заяви ОСОБА_2 про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, зареєстрованої під № 68 від 01 квітня 2021 року (спадкова справи № 50/2020) до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , та на підставі поданих документів, що зберігаються в справі, нею були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 0,1350 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належали ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, в порядку спадкової трансмісії згідно зі ст. 1261 та ст. 1276 ЦК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Статтею 34 Закону України «Про нотаріат» визначено, які нотаріальні дії вчиняються нотаріусами.

Встановлений вказаною нормою перелік нотаріальних дій є вичерпним та будь-які виключення щодо вчинення таких дій - не допускаються.

Згідно із положеннями Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 02 квітня 1951 року, його матір`ю є ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 04 березня 2019 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Відповідно до заповіту від 13 травня 2010 року ОСОБА_3 заповіла все своє майно ОСОБА_1 .

Як вбачається з Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 64222240 від 05 квітня 2021 року щодо майна ОСОБА_3 заведено спадкову справу № 29/2020.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 13 червня 2022 року в цивільній справі № 677/617/21 за позовом ОСОБА_1 до Красилівської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у позові відмовлено. При розгяді даної справи було встановлено, що як вбачається з копії спадкової справи № 29/2020 від 30 січня 2020 року, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка була витребувана із нотаріальної контори на запит суду, ОСОБА_4 своєчасно прийняв спадщину за законом, про що свідчить подана ним письмова заява, яка міститься в матеріалах спадкової справи, та яка була заведена державним нотаріусом Тиховською В.В.

Як вбачається з копії спадкової справи № 50/2020 від 17 серпня 2020 року, заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка була витребувана із нотаріальної контори на запит суду, ОСОБА_2 своєчасно прийняв спадщину за законом, про що свідчить подана ним письмова заява, яка міститься в матеріалах спадкової справи.

Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 01 квітня 2021 року спадкоємцем майна ОСОБА_4 , є його син ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Згідно ст. 5 вищезазначеного закону нотаріус зобов`язаний: здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; зберігати в таємниці відомості, одержані ним у зв`язку з вчиненням нотаріальних дій; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Предметом судової діяльності у справах про оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні є перевірка законності дії нотаріусів або відповідних посадових осіб, які вчиняють нотаріальні дії чи які відмовили в їх вчиненні.

Як наголошується Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ із посиланням на Постанову Пленуму ВССУ «Про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 № 2 можливість оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні забезпечує законність нотаріального провадження і захист прав та інтересів учасників нотаріального процесу. Судовий контроль за діяльністю нотаріусів має забезпечити виправлення нотаріальних помилок, тлумачення чинного законодавства та сприяти дотриманню законності у сфері цивільних правовідносин, що виникають із вчинення нотаріальних дій.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» та, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом.

Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону.

Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Відбираючи заяву від позивача про те, щоб державний нотаріус не видавала свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з його зверненням до суду, остання зобов`язана була роз`яснити йому всі юридичні наслідки її подачі, оскільки саме державним нотаріусом була заведена спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , та саме до неї ОСОБА_1 звертався із заповітом, посвідченим на її ім`я.

За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Законами України можуть бути встановлені також інші підстави для відкладення або зупинення вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до положень п.4.12 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за №282/20595 вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Згідно з пунктом 4.13. вказаного Порядку видача свідоцтва про право на спадщину може бути відкладена у разі: витребування нотаріусом відомостей або документів від фізичних або юридичних осіб, при цьому строк, на який може бути відкладено видачу свідоцтва про право на спадщину, не може перевищувати одного місяця; необхідності отримання нотаріусом від заінтересованих осіб згоди на подачу спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, заяви про прийняття спадщини згідно з вимогами частини другої статті 1272 ЦК України. За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Згідно з пунктом 4.14. Порядку при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

У зв`язку з тим, що у спадкоємця ОСОБА_2 доступу до оригіналів документів (з його слів, документи забрав його дядько ОСОБА_1 ), що посвідчують право власності померлої ОСОБА_3 на належне їй нерухоме майно, та на його звернення, приватним нотаріусом Возною В.Б. були надіслані відповідні запити до Держгеокадастру у Красилівському районі та КП «Красилівське районне бюро технічної інвентаризації» з метою розшуку нерухомого майна, належного спадкодавиці. На підставі ст. 4 Закону Украй «Про нотаріат», нотаріус має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Це право нотаріуса, закріплене законодавчо, і не вчиняється нотаріусом таємно, як зазначає позивач.

Крім того, приватним нотаріусом Возною В.Б. було роз`яснено ОСОБА_1 , що вона не має розголошувати відомості, які стали відомі у зв`язку із вчиненням нею нотаріальних дій та зверненням до неї спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , оскільки позивач не надав жодних документів щодо підтвердження родинних відносин із померлим братом, а в першу чергу, не надав оригінал свідоцтва про смерть брата. Позивач не являється спадкоємцем після смерті свого брата, оскільки не закликався до спадкування після його смерті, тому що закликається спадкоємець першої черги, якийприйняв спадщину, а саме його син ОСОБА_2 . Тому приймати будь-які заяви від позивача і залучати їх до справи № 50/2020, яка знаходиться в провадженні приватного нотаріуса неможливо.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна таємниця - це сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо.

Нотаріус зобов`язаний зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо діяльність обмежується наданням правової допомоги чи ознайомленням з документами і нотаріальна дія або дія, яка прирівнюється до нотаріальної, не вчинялась

Як зазначено у п. 3 Глави 2 Розділу 1 вказаного Порядку, на який посилається у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус, за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Відкладення або зупинення вчинення нотаріальних дій здійснюється на підставі чинного законодавства.

23 березня 2021 року за № 72/02-14 приватним нотаріусом Возною В.Б. було надіслано запит до Красилівського районного суду, в якому вона просила письмово повідомити її чи порушувалася і розглядалася цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , про продовження строку для прийняття спадщини або встановлення факту проживання однією сім`єю його зі спадкодавцем ОСОБА_3 , на що отримала відповідь, що станом на 23 березня 2021 року ОСОБА_1 із таким позовом не звертався.

А тому, виконуючи свої професійні обов`язки, передбачені ст. 5 Закону України «Про нотаріат», на підставі поданої 01 квітня 2021 року заяви ОСОБА_2 про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, зареєстрованої під № 68 від 01 квітня 2021 року (спадкова справи № 50/2020) до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , та на підставі поданих документів, що зберігаються в справі, приватним нотаріусом Возною В.Б. правомірно були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 0,1350 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належали ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, в порядку спадкової трансмісії згідно зі ст. 1261 та ст. 1276 ЦК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Возна В.Б. діяла відповідно до вищезазначених правових норм, відмова у вчиненні вказаної нотаріальної дії є обґрунтованою, правомірною, відповідає наведеним вимогам законодавства, винесена у відповідності до вимог законодавчих актів, в межах наданих нотаріусу повноважень, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч вимогам ст. 10, 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, позивач не надав доказів на обґрунтування своїх позовних вимог та яким чином приватний нотаріус порушують його права.

Враховуючи вищевикладене, оскільки оскаржується саме неправомірні дії нотаріуса та зобов`язання нотаріуса вчинити певні дії, суд приходить до висновку, що нотаріус не міг вийти за межі своїх повноважень, та виконати заявлені позивачем вимоги, тому позовні вимоги є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України «Про нотаріат», ст.ст. 1216-1218 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 258, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У позові ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Красилівського районного нотаріального округу Хмельницької області Возної Валентини Борисівни, третя особа ОСОБА_2 , про визнання дій нотаріуса неправомірними, відмовити.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: 56435, Миколаївська область, Думанівський район, с. Петропавлівка, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач приватний нотаріус Красилівського районного нотаріального округу Хмельницької області Возна Валентина Борисівна, місцезнаходження: 31000, Хмельницька область, м. Красилів, вул. Ціолковського, 2.

Третя особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14 грудня 2022 року.

Суддя Л.М. Гладій