Справа № 214/4414/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 грудня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі- Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт- Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «ФК «Кредит Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить: стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Кредит Капітал» заборгованість за кредитним договором № 00-3897741 від 10.07.2021 року в розмірі 32 800,00 грн.; сплачений судовий збір в сумі 2 481,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав наступне. 10.07.2021 року між ТОВ «Качай гроші» (надалі - товариство) та ОСОБА_2 (надалі - відповідачка) укладено кредитний договір № 00-3897741 (надалі - кредитний договір), відповідно до умов якого товариство надало відповідачці грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 10 000,00 грн., а відповідачка зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачці грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Відповідачка, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору. Крім того, п.1.9 строк дії цього договору визначається з урахуванням того, що цей договір набирає юридичної сили з дати його підписання обома сторонами та діє відповідно до умов договору, а в частині виконання прийнятих зобов`язань - до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором і припиняється шляхом їх повного виконання. В порушення вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка не виконала свої зобов`язання - не вносила платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідачки утворилася заборгованість за кредитний договором. Відповідно до ч. 1,2 ст. 205 ЦК України - правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. В статті 3 ЗУ «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа, У п.6 ст. 3 ЗУ «Про електрону комерцію», визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до пункту 2.1 кредитного договору для отримання кредиту, Позичальник має зареєструватись на сайті та мати доступ до особистого кабінету. Для проходження реєстрації, позичальник має пройти процедури ідентифікації/верифікації, керуючись підказками сайту. Відповідно до п.4.1.2. - 4.1.4. правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай гроші» до моменту укладення договору позичальнику надається можливість в доступній формі, ознайомитися та вивчити передбачену чинним законодавством та зазначену в п.п.3.1. - 3.9. цих Правил інформацією про товариство та послуги, які ним надаються, в тому числі: інформацію, передбачену ч.2. ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст.15 та інших положень ЗУ «Про захист прав споживачів». До моменту підписання кредитного договору позичальнику надається: можливість вивчити умови такого договору, включаючи усі його суттєві умови (у т.ч. які встановлюють детальний розрахунок сукупної вартості кредиту), вивчити ці правила, а також час та можливість прийняти зважене рішення щодо укладення договору кредиту. Договір укладається сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, в результаті чого, відповідно до положень п.п. 1,5,7 ч.11 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію», у сторін договору виникають цивільні права та обов`язки. Договір укладається відповідно до вимог п.6 ч. 11 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір про видачу кредиту в електронній формі, та його підписання сторонами накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі згідно ст.5 ЗУ «Про електронну комерцію». На підтвердження укладення кредитного договору надає: кредитний договір № 00-3897741 від 10.07.2021 року; графік платежів (додаток № 1 до кредитного договору № 00-3897741 від 10.07.2021 року); паспорт споживчого кредиту. Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит; анкету-заяву на отримання кредиту; довідку про ідентифікацію. Згідно п.п. 2.2. - 2.3. кредитного договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку на карту позичальника, емітовану банком України (далі - платіжна картка). Сума кредиту перераховується кредитодавцем протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту (дати) укладення цього договору. На підтвердження виконання товариством зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором надає повідомлення про успішне перерахування коштів за кредитним договором № 00- 3897741 від 10.07.2021 року. Отже, даний кредитний договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства у електронній формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України. Відповідно до абз.1 ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності т справедливості. Зокрема, ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені ь розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільної законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом я істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоч б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України та с 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищезазначені норми, основними умовами надання кредиту є безумовно його повернення, строковість, платність, цільова спрямованість і забезпеченість. Водночас кредитний договір не може змінюватись в односторонньому порядку, і позичальник несе відповідальність за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за його користування. Відповідно до п. 1.4.1. сторони вирішили, що нарахування процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою здійснюється з 1 (першого) дня отримання кредиту, але не більше ніж до 90 (дев`яностого) дня прострочення і застосовується відповідно до умов п. 6.3 договору. Згідно п.1.3. кредитного договору кредит надається строком на 30 (тридцять) днів позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 09.08.2021 р. або в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку передбаченому п. п. 1.3.1.-1.3.3. цього договору (далі - день повернення кредиту). Пункт 1.4. передбачає, що процентна ставка за користування коштами кредиту: 1,90 (одні цілих 90 сотих) % в день - стандартна процентна ставка. Тип процентної ставки - фіксована. Згідно п.п. 1.6. - 1.7. кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору становить 24079,41 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору складає 15 700,00 грн. Отже, термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанії «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. Станом на 15.08.2022 року заборгованість відповідачки перед позивачем становить 32 800,00 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 10 000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 22 800,00 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідачки становить 32 800,00 грн.

24.11.2021 року ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу № 24112021/2. Згідно вищевказаного договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Качай гроші», включно і до ОСОБА_2 за кредитним договором № 00-3897741 від 10.07.2021 року. На поштову адресу боржника було відправлено повідомлення - вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № 00-3897741. Також 04.07.2022 року відповідачці було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості.

Відповідачкою до суду подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено наступне. Номер телефону та поштова скринька, які вказані у позові та через який номер начебто було здійснено укладання кредитного договору відповідачці не належить, але цей номер належить колишньому співмешканцю відповідачки, якому вона довіряла та який мав доступ до персональних даних відповідачки та банківських карток, якими іноді користувався, як він пояснював, для отримання оплати за роботу за цивільно-правовими договорами.? Про існування вказаного кредитного договору відповідачка не знала аж до часу подання позову до суду. Окрім того, до самого позову та позовних вимог виникає багато запитань, щодо їх законності. Так, до позовної заяви позивачем було надано розрахунок заборгованості, згідно якого заявлена до стягнення заборгованість складається із: 10 000,00 гривень заборгованості за сумою кредиту; 22 800 гривень заборгованості по відсоткам. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.07.2021 року між ТОВ «Качай гроші», яке відступило позивачу право вимоги за договором факторингу, та відповідачем було укладено кредитний договір № 00-3897741, згідно якого відповідач отримав від ТОВ «Качай гроші» в кредит 10 000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, із зобов`язанням повернути позику та сплатити проценти за її користування, які визначені пунктом 1.4 цього договору. Відповідно до пункту 1.3 цього ж договору, сторони кредитного договору визначили, що строк дії кредиту 30 днів та позичальник зобов`язаний повернути кредит 09.08.2021 року або в іншу дату, якщо відбувалася пролонгація строку дії кредиту, що в даному випадку не мало місця. Відповідно до п. 1.9 вказаного кредитного договору сторони визначили, що договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань, але у будь-якому разі не більше 90 днів за днем повернення кредиту. Строк повернення кредиту настав 09.08.2021 року, відповідно, строк дії договору завершився 07.11.2021 року. Виходячи з викладеного, відповідачка, як сторона договору, за умови його укладання, мав би повернути ТОВ «Качай гроші» 09.08.2021 року суму кредиту у розмірі 10 000 гривень та 5 700 гривень процентів за користування ним, що разом становить 15 700 гривень. За порушення строків повернення позики та нарахованих відсотків пунктом 6.5 кредитного договору передбачено відповідальність позичальника за порушення виконання грошових зобов`язань у вигляді неустойки, про стягнення якої не просить позивач. П. 6.5 цього ж договору передбачено відновлення нарахування процентів за користування кредитом з 4-го дня прострочення, але не більше 90 днів, про стягнення яких і просить позивач, виходячи із наданого ним розрахунку. Втім, строк користування кредитом завершився 09.08.2021 року та вказаним пунктом не передбаченого нарахування відсотків за порушення строку повернення кредиту, як міри відповідальності, визначної ст. 625 ЦК України, а отже, за таких умов кредитор мав право нараховувати лише 3% річних на прострочену суму боргу, а не відсотки за користування кредитом. Натомість, позивач з незрозумілих підстав просить про стягнення процентів за користування позикою аж по 07.11.2021 року, поза межами строку дії кредиту. Також, позивач у своєму позові також посилається на правила надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «Качай гроші» (надалі - правила), додаючи роздруківку невідомого походження до позовної заяви. Відповідачка з такими правилами не була ознайомлена та вони нею не підписувалися, доказів про те, що відповідач була ознайомлена з такими правилами і саме в такій редакції та погодилася на них позивач не надав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд повинен враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду. Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року за № 1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. 03.07.2019 року Велика Палата Верховного Суду розглянула цивільну справу № 342/18/17, провадження № 14-131цс19, реєстраційний номер у ЄДРСР 82998244, в якій зробила висновок про те, що подібні правила не можуть вважатися частиною договору, якщо особа не була з ними обізнана та ознайомлена. Окрім того, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Також, у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України (надалі - ВСУ) за № 5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» ВСУ наголосив, що оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до споживчих відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття та ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання та зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Ч.4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», встановлено, що договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця. Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Таким чином, позивач повинен довести факт того, що відповідачка була обізнана з правилами, на які він посилається, та що відповідач погодився на дотримання їх умов, що має бути виражено письмово або аналогічним прирівняним до письмової форми способом. За статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ч. 1 ст. 1050 ЦК України). Із прийняттям ЗУ «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності ЗО вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі Інтернет, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2 статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII. Статтею 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору. Таким чином, вимога позивача в частині стягнення процентів за користування позикою за період з 9 серпня 2021 року по 7 листопада 2021 року на загальну суму 17 100 гривень задоволенню аж ніяк не підлягають, виходячи із викладеного вище та наступного. За положеннями статей 1046, 1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Як вже зазначалося, таке відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Як вже зазначалося, кредитодавець ТОВ «Качай гроші» відповідно до статті 1048 ЦК України мало право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто по 9 серпня 2021 року. Після закінчення строку його дії у кредитодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Окрім того, слід звернути увагу суду на те, що на думку позивача, доказом підтвердження отримання коштів є повідомлення від ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал » від 7/10/2021 року, в якому зазначається сума коштів, власник картки, номер картки, номер транзакції, але таке не доводить факт надання позики, так як є неналежним доказом, так як належним та достовірним доказом проведення безготівкового розрахунку є відповідний платіжний документ, передбачений положеннями Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року за № 22, заповнений відповідно до вимог цього нормативного документу, та який містить відповідні відмітки про виконання цього платіжного документа банком платника. Окрім того, відповідно до виписки з карткового рахунку відповідача, такі кошти від ТОВ «Качай гроші» чи ТОВ «Фінансова компанія ««Кредит Капітал» не надходили. Тому в задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія ««Кредит Капітал» просить відмовити в повному обсязі.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Подав відповідь на відзив, який обґрунтовує наступним. Укладення кредитного договору № 00-3897741 від 10.07.2021 року відбувалося за допомогою електронного підпису позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора, який прийшов на мобільний номер позичальника. Також при оформлені позичальник зазначила свою електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після укладення договору факторингу №24112021/2 від 24.11.2021 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» ОСОБА_2 було надіслано повідомлення-вимога про погашення кредитної заборгованості та про заміну кредитора по кредитному договору №00-3897741. А також була надіслана досудова вимога про погашення кредитної заборгованості. ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» надало до суду копії як самої досудової вимоги, так і списку поштових відправлень, у якому номер поштового відправлення відповідачки значиться як №930. Згідно витягу з пошуку поштових відправлень - Укрпошта за №930. Відповідачці було особисто вручено відправлення 15.07.2022 року. Натомість, відповідачка не вчинив жодних дій, аби належним чином виконати взяте на себе зобов`язання. Вважає за потрібне долучити повідомлення-вимогу, досудову вимогу та список поштових відправлень повторно та направити її Відповідачу разом з відповіддю на відзив. Відповідачка зазначає, що ціна позову є необґрунтованою, оскільки кредитний договір з ТОВ «Качай гроші» № 00-3897741 від 10.07.2021 року був укладений на строк 30 днів, за яким сума кредиту складає 10 000 та 5 700 гривень процентів за користування ним, що разом становить 15 700 гривень. Станом на дату звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості розмір непогашеного кредиту відповідачки складає 32 800,00 грн. Відповідно паспорту споживчого кредиту дана сума складається з 10 000, 00 грн. - тіло кредиту, що взято позичальником відповідно до умов договору №00-3897741, процентів за користування кредитом - 5 700,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,9 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.4). Дані проценти нараховувались протягом 30 днів (строк кредитування). Після завершення строку кредитування позичальнику нарахувались проценти в сумі 22 800,00 грн. протягом 60 днів згідно п.п.І.3.2, 1.9, 1.3, 1.4 договору. А саме стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 1,9 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (фактичний залишок у зв`язку з непогашенням позичальником заборгованості за тілом кредиту, становив й надалі 10 000,00 грн.). У випадку, якщо строк дії кредиту закінчився та не відбулася його чергова пролонгація, строк дії кредиту автоматично продовжується на кількість днів, зазначених в п. 1.3 цього договору. У відзиві відповідачка зазначає, що не була ознайомлена з Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай гроші». Проте, відповідачка суперечить сама собі, оскільки стверджувала раніше, що про існування кредитного договору не знала аж до часу подання позову до суду. Зазначає, що договір № 00- 3897741 від 10.07.2021 року, підписаний за допомогою електронного підпису позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, містить пункт про те, що ОСОБА_2 ознайомлена в повному обсязі з внутрішніми Правилами надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредитування кредитодавця. Відповідачка стверджує, що відповідно до виписки з її карткового рахунку, такі кошти 10.07.2022 року не надходили, на підтвердження чого додається виписка з карткового рахунку. Слід зазначити, що у виписці з рахунка приватного клієнта №26501-2022/1020 містяться дані про зарахування на банківську карту 10.07.2021 року коштів в розмірі 10 000 грн. Позивачем були надані докази підтвердження отримання коштів відповідачкою у сумі 10 000,00 грн. 10.07.2021 року, а саме повідомлення про успішне перерахування коштів за кредитним договором №00-3897741 від 10.07.2021 року. Отже, кредитодавець всі зобов`язання перед позичальником виконав та перерахував суму визначену кредитним договором на банківську картку. З іншими аргументами відповідачки ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» не погоджується та вважає, що докази додані до матеріалів справи є достатніми для вирішення справи по суті. Відповідно до ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачкау судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, відзив на позовну заяву підтримує в повному обсязі.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: кредитний договір (а.с. 6-10), графік платежів (а.с. 11), паспорт споживчого кредиту (а.с. 12-14), анкета - заява (а.с. 15-16), повідомлення (а.с. 17), детальний розрахунок заборгованості (а.с. 18-20), довідка про ідентифікацію (а.с. 21), правила надання грошових коштів у позику (а.с. 22-37), договір факторингу (а.с. 38-40), витяг з реєстру боржників до договору факторингу (а.с. 41), акт приймання передачі реєстру боржників до договору факторингу (а.с. 42), повідомлення - вимога (а.с.44), досудова вимога (а.с. 45), списки поштових відправлень (а.с. 46-49, 50-51), виписка (а.с. 53), свідоцтво про зміну прізвища (а.с. 67), виписка з рахунка (а.с. 68-71).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: кредитний договір (а.с. 6-10), графік платежів (а.с. 11), паспорт споживчого кредиту (а.с. 12-14), анкета - заява (а.с. 15-16), повідомлення (а.с. 17), довідку про ідентифікацію (а.с. 21), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме: укладення кредитного договору, умови надання кредиту та порядок його погашення.

Суд вважає належним доказом: детальний розрахунок заборгованості (а.с. 18-20), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме суму заборгованості за кредитним договором.

Суд вважає належними доказами: договір факторингу (а.с. 38-40), витяг з реєстру боржників до договору факторингу (а.с. 41), акт приймання передачі реєстру боржників до договору факторингу (а.с. 42), так як ці документи містять інформацію щодо предмета доказування у даній справі.

Суд вважає неналежним доказом: правила надання грошових коштів у позику (а.с. 22-37), так як з цього документа не вбачається, що саме з цим документом ознайомилася відповідачка і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву від 10.07.2021 року .

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази, які визнані належними, допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази, які визнані допустимими та належними, є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

ТОВ «Качай гроші», , є юридичною особою. Ліцензія на надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, видана розпорядженням №520 від 11.04.2018 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Вказані обставини встановлені кредитним договором (а.с.6-10).

10 липня 2021 року між ТОВ «Качай гроші», як кредитодавцем, та ОСОБА_2 , як позичальником, було укладено кредитний договір №00-38977441, за умовами якого (п.п.1.1, 1.2) кредитодавець надає позичальнику кредит в сумі 10 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, оплатності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним на умовах цього договору (а.с.6-10).

Згідно з п.1.3 договору, строк дії кредиту складає 30 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 09.08.2021 року, або в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку передбаченому п.п.1.3.1.-1.3.3. цього договору. Графік платежів - без врахування передбачених цим договором пролонгацій строку дії кредиту, у розрізі сум та порядку погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, визначений Додатком №1 до цього договору.

Згідно п. 1.3.1. договору, строк дії кредиту автоматично продовжується на кількість днів, зазначених в п. 1.3. цього договору, у випадку, якщо по день повернення кредиту (включно) позичальник здійснив оплату заборгованості по договору на суму не менше суми процентів, що розраховані виходячи з кількості днів, що встановлені в п. 1.3 договору та передували (поспіль) дню поверненню кредиту (включно).

Згідно п. 1.3.2. договору, у випадку, якщо строк дії кредиту закінчився та не відбулася його чергова пролонгація, строк дії кредиту автоматично продовжується на кількість днів, зазначених в п. 1.3 цього договору в дату здійснення позичальником оплати в повному обсязі заборгованості за процентами, що передбачені цим договором та сплати неустойки (пені та штрафу) в залежності від кількості днів прострочення сплати суми кредиту та відсотків за користування кредитом.

Згідно п. 1.3.3. договору, після кожної пролонгації строку дії кредиту, день повернення кредиту зазначається в особистому кабінеті. Новий графік платежів з урахуванням відповідної пролонгації розміщується кредитодавцем в особистому кабінету за наявності письмової вимоги позичальника.

Відповідно до п. 1.4. процентна ставка за користування коштами кредиту: 1,90 (один цілих 90 сотих) % в день - стандартна процентна ставка. Тип процентної ставки - фіксована.

Відповідно до п.1.7. орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладання договору складає 15700,00 грн.

Згідно до п.п.2.2., 2.3. кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку в сумі 10 000, 00 грн. на карту позичальника № НОМЕР_1 , емітовану банком України. Сума кредиту перераховується кредитодавцем протягом 3(трьох) банківських днів з моменту (дати) укладення цього договору.

У п. 7.18 договору зазначено, що невід`ємною частиною цього договору є Додаток № 1.

Позичальник ОСОБА_2 на час укладання кредитного договору була ознайомлена з детальним розписом сукупної вартості кредиту, який є додатком № 1 до договору, з проставленням електронного цифрового підпису на підтвердження цього (а.с.11).

Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальникові ОСОБА_2 10 липня 2021 року кредит в обумовленому розмірі 10 000 грн.

Як вбачається зі змісту повідомлення ТОВ «Фінансова Компанія «Сан-Райз Фінанс» від 30.06.2022 року, 10 липня 2021 року через ТОВ «Фінансова Компанія «Сан-Райз Фінанс» було проведене успішне перерахування коштів. Дані про транзакцію: дата проведення операції - 10 липня 2021; сума операції - 10 000 грн.; номер карти - НОМЕР_1 ; власник карти - ОСОБА_2 ; ID транзакції - НОМЕР_2 ; призначення платежу - видача кредиту на суму 10 000 грн., кредитний договір № 00-3897741 (а.с.17).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, позичальник свої зобов`язання за кредитним договором у погоджені сторонами строки не виконала, суму кредиту та відсотки за користування ним жодного разу не сплачувала.

Згідно з наданим розрахунком (а.с.18-20), загальна сума заборгованості відповідачки за кредитним договором становить 32 800 грн. 00 коп., з яких: 10 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 22 800 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками.

24.11.2021 року між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (Фактор) та ТОВ «Качай гроші» (Клієнт), укладено договір факторингу № 24112021/2, за умовами якого клієнт відступив фактору право вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, зазначених в Додатку №1 до цього Договору, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, зокрема, й до ОСОБА_2 за кредитним договором №00-38977441 від 10 липня 2021 року (а.с.38-40,41).

05 липня 2022 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» шляхом направлення повідомлення-вимоги на адресу відповідачки повідомило останню про відступлення ТОВ «Качай гроші» своїх прав вимоги за укладеним між ними кредитним договором із зазначенням нових платіжних реквізитів для сплати заборгованості (а.с.44,46-49).

20 серпня 2021 року відповідачка ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_2 », що встановлено свідоцтвом (а.с.67).

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх

Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.ч.1, 2 ст.1047 ЦК України).

Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення кредитного договору).

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3, ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію").

Враховуючи наведене, кредитний договір між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_2 , укладений сторонами правочину в електронній формі шляхом підписання його умов кредитодавцем електронним підписом та позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судовим розглядом встановлено, що кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальникові ОСОБА_2 10 липня 2021 року кредит в обумовленому розмірі 10 000 грн.

Як вбачається зі змісту повідомлення ТОВ «Фінансова Компанія «Сан-Райз Фінанс», 10 липня 2021 року через ТОВ «Фінансова Компанія «Сан-Райз Фінанс» було проведене успішне перерахування коштів у сумі 10 000 грн. на номер власника карти ОСОБА_2 - НОМЕР_3 , призначення платежу - видача кредиту за кредитним договором № 00-3897741 (а.с.17).

Перерахування відповідачці кредитних коштів за кредитним договором № 00-3897741 від 10.07.2021 року також узгоджується з випискою з рахунка приватного клієнта ОСОБА_2 , доданою відповідачкою до відзиву на позовну заяву, згідно якої у розділі «Фінансові трансакції за рахунком» зазначено, що останній 10 липня 2021 року на номер карти: Visa Classic Debit Kateryna НОМЕР_4 , було зараховано 10 000 грн.

Таким чином, суд не приймає до уваги твердження відповідачки про те, що відповідно до виписки з її карткового рахунку, такі кошти від ТОВ «Качай гроші» чи ТОВ «ФК «Сан-Райз фінанс» не надходили.

Відповідно до доводів позовної заяви, розрахунку заборгованості за кредитним договором, позичальник свої зобов`язання за кредитним договором у погоджені сторонами строки не виконала, суму кредиту та відсотки за користування ним не сплатила.

Згідно з наданим розрахунком, загальна сума заборгованості відповідачки за кредитним договором становить 32 800 грн. 00 коп., з яких: 10 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 22 800 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками.

24.11.2021 року між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (Фактор) та ТОВ «Качай гроші» (Клієнт), укладено договір факторингу № 24112021/2, за умовами якого клієнт відступив фактору право вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, зазначених в Додатку №1 до цього Договору, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, зокрема, й до ОСОБА_2 за кредитним договором №00-38977441 від 10 липня 2021 року (а.с.38-40,41).

Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Відповідно до ст.ст. 514 та 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 00-3897741 від 10.07.2021 року. На поштову адресу ОСОБА_2 позивачем 5 липня 2022 року було відправлено повідомлення - вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № 00-3897741.

Відповідно до розрахунку заборгованості відповідачка має загальну суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 32 800 грн. 00 коп., з яких: 10 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 22 800 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками.

Враховуючи фактичні обставини справи та зважаючи на те, що відповідачка жодного разу не здійснювала погашення заборгованості по договору, та крім того, позивачем не надано доказів, які свідчили б про пролонгацію договору відповідно до вимог п.п.1.3.1-1.3.3., зокрема нових графіків платежів з урахуванням відповідної пролонгації, їх розміщення кредитодавцем у особистому кабінеті позичальника та наявності письмової вимоги позичальника, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, а саме: в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10 000 грн. 00 коп., та заборгованості за відсотками згідно погодженого відповідачкою графіку платежів, в межах строку дії договору 30 днів, в розмірі 5 700 грн. 00 коп.

Аналізуючи викладене, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про доведеність порушення ОСОБА_2 кредитно-договірних зобов`язань, часткову обґрунтованість заявленого розміру заборгованості, а відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення заборгованості за кредитом - 10 000 грн., за процентами - 5 700 грн., а загалом 15 700 грн. 00 коп.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд, керуючись ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 1187 грн. 65 коп. в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору пропорційно частині задоволених вимог (47,87%).

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт- Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт- Капітал», , адреса: Львівська область, м.Львів, вул. Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, 3-й поверх, заборгованість за договором № 00-3897741 від 10.07.2021 року у розмірі 15 700 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт- Капітал», , адреса: Львівська область, м.Львів, вул. Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, 3-й поверх, витрати по сплаті судового збору в сумі 1187 грн. 65 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати підписання шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 грудня 2022 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов