ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8361/22 Справа № 233/3182/21 Суддя у 1-й інстанції - Малінова О.С. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Кішкіної І.В., Корчистої О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №233/3182/21 за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів на відшкодування збитків та шкоди, заподіяної протиправною бездіяльністю, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 січня 2022 року, постановлену у складі судді Малінова О.С., -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Костянтинівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів на відшкодування збитків та шкоди, заподіяної протиправною бездіяльністю.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 січня 2022 року провадження у цивільній справі №233/3182/21 за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів на відшкодування збитків та шкоди, заподіяної протиправною бездіяльністю було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/17842/21.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просила ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 січня 2022 року скасувати, направивши справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування зазначила, що справа №640/17842/21 не має ніякого відношення до справи №233/3182/21, оскільки вони мають різні підстави та вимоги. У справі №233/3182/21 зібрані всі докази, які дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду. Водночас зупинення провадження у справі призведе до порушення строків розгляду справи.

Відзив на апеляційну скаргу сторонами не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Частиною 3 ст.3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.369, апеляційна скарга на ухвалу суду про зупинення провадження у справі (пункт 14 частини першої статті 353 цього Кодексу), розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Таким чином дану апеляційну скаргу слід розглядати без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, звертаючись до суду у даній справі, з урахуванням уточнення позовних вимог від 05 вересня 2021 року просила визнати протиправною бездіяльність Костянтинівської міської ради щодо прийняття будь-якого рішення з 28.05.2020р. по дату звернення до суду 10.07.2021 року по квартирі АДРЕСА_1 , яка залишається безхазяйною після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , після прийняття рішення Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області по справі №233/7252/19; визнати незаконною бездіяльність Костянтинівської міської ради, яка після прийняття рішення Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області по справі № 233/7252/19 не подала до суду заяву про визнання спадщини відумерлою по квартирі АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Також встановлено, що в Окружному адміністративному суді міста Києва розглядається справа №640/17842/21 за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської міської ради, в якому позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність Костянтинівської міської ради щодо ненадання відповіді на запит від 11.06.2021р. стосовно реєстрації офіційної електронної адреси відповідача в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; зобов`язати відповідача надати відповідь на запит від 11.06.2021р. стосовно реєстрації офіційної електронної адреси відповідача в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; визнати протиправною бездіяльність Костянтинівської міської ради щодо неприйняття будь-якого рішення з 06.08.2020р. по дату звернення до суду 26.06.2021р, по квартирі АДРЕСА_1 , яка залишається безхазяйною після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ; зобов`язати відповідача прийняти рішення по квартирі АДРЕСА_1 , про підстави та можливості взяття на баланс міста (громади), яка залишається безхазяйною та відчиненою після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ; стягнути з Констянтинівської міської ради збитки, які позивач понесла та які має обов`язково ще понести після залиття квартири позивача АДРЕСА_2 , для відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів позивача, та за розділами I-IV позовної заяви складають 166387 грн. 94 коп., збитки, які позивач повинен буде обов`язково понести, позивач надасть до закінчення судових дебатів, (триваючі збитки, які збільшуються), по розділу V, стягнути з відповідача згідно квитанції від 16.04.2021р. за отримання відомостей з ДРРП (5075140) сплачені позивачем.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень провадження у справі №640/17842/21 було відкрито ухвалою Окружному адміністративному суді міста Києва від 28 липня 2021 року, відомостей про подальший рух справи немає.

У січні 2022 року від представника відповідача, Костянтинівської міської ради, надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №233/3182/21 до набрання законної сили судовим рішенням у справі 640/17842/21.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 січня 2022 року зазначене клопотання було задоволено та провадження у справі №233/3182/21 було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі 640/17842/21

Задовольняючи клопотання про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції посилався на п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, згідно якого суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства.

Апеляційний суд не може погодитися з даним висновком з наступних підстав.

Частиною 1 статті 251 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав для виникнення обов`язку суду зупинити провадження у справі.

Пунктом 6 частини 1 статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Відповідно до цієї ж норми суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З огляду на зазначене, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи за наявності доказової бази та встановлених на підставі цих доказів фактичних обставин.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі.

Пов`язаність справ полягає в тому, що рішенням суду в іншій справі встановлюються обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі. Обставини повинні бути такими, що мають значення для цієї справи, тобто зупинення провадження у цивільній справі, виходячи з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки у випадку, коли у цій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав заявлених позовних вимог або умов, від яких залежить їх розгляд.

Визнаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 207/413/18, від 20 лютого 2020 року у справі № 824/215/19, від 10 квітня 2018 року у справі № 761/40264/17, від 27 лютого 2019 року у справі №308/5006/16-ц.

Зупиняючи провадження у справі на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, суд першої інстанції посилався на факт розгляду справи №640/17842/21.

Проте, судом першої інстанції не обґрунтовано, в чому саме полягає матеріально-правовий зв`язок між зазначеними справами, не мотивовано, які саме факти, встановлені в іншій справі, будуть мати преюдиційне значення для цієї справи, та в чому полягає неможливість самостійного встановлення судом обставин, що мають значення для правильного вирішення спору у цій справі.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи…... Проте вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд на порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України не вказав конкретну іншу справу та обставину, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, у чому саме полягає взаємозв`язок предметів розгляду інших справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи. При цьому суди взагалі не аналізували та не встановлювали у визначеному законом порядку, чи дійсно від наслідку розгляду іншої справи залежить прийняття рішення у зазначеній цивільній справі».

Отже, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній зі справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та статті 10 ЦПК України зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись із урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (рішення від 20 червня 2000 року у справі «FRYDLENDER v. FRANCE», заява № 30979/96, § 43).

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Незважаючи на те, що зупинення провадження у справі має тимчасовий характер, судам слід враховувати право кожної особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку та розглядати кожну справу без надмірного формалізму.

У постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року в справі № 641/8309/19 (провадження № 61-10107св20) міститься висновок, що «відповідно до вимог закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі. Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи».

Враховуючи, що судом першої інстанції не встановлено об`єктивну неможливість розгляду даної справи на підставі зібраних по справі доказів та не виключає можливість встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, суд першої інстанції постановив ухвалу про зупинення провадження у справі відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України без обґрунтування об`єктивної неможливості розгляду даної справи до вирішення іншої справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду про зупинення провадження у справі постановлена з порушенням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції не мотивував належним чином підстав для зупинення провадження в даному випадку, є обґрунтованими.

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Апеляційний суд вважає, що ухвала про зупинення провадження у справі постановлена з порушенням норм процесуального права та є такою, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, та розгляд справи по суті не було закінчено, підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 січня 2022 року про зупинення провадження у справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: