Справа № 630/259/22
Провадження № 2/535/445/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді Мальцев С.О.

з секретарем судових засідань Білик Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Котельва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області;-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в особі свого представника ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, в якому просить: визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , за місцем мешкання батька, та стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, однак подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали, та просять його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явилася, подала до суду письмову заяву від 10.11.2022 року про розгляд справи без її участі, позов визнала та не заперечує проти їх задоволення (а.с.74).

Третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явились, надали до суду письмову заяву, в якій просять розгляд проводити без участі їх представника, а також надали до суду висновок в якому зазначили, що оскільки відповідачка ОСОБА_2 не заперечує проти визначення місця проживання доньки разом з батьком, орган опіки та піклування виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області, вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги позивача.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 21.12.2002 році у виконавчому комітеті Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, за актовим записом №15. У цьому шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,яка проживає з позивачем та знаходяться на його утриманні та вихованні.

Рішенням Дергачіського районного суду Харківської області від 09.11.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний. Під час розірвання шлюбу місце мешкання дитини не визначалось. Після розірвання шлюбу донька ОСОБА_5 залишилась мешкати разом з батьком- ОСОБА_1 та мешкає з ним і по теперішній час.

До 24 лютого 2022 року позивач разом з донькою мешкали в смтКозача Лопань, Дергачівського району. Після введення воєнного стану на території України у зв`язку з агресією Російської Федерації, проведенням воєнних дій та окупацією території ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_5 були змушені виїхати. На теперішній час позивач разом з донькою зареєстровані як внутрішньо переміщенні особи та мешкають на території Люботинської міської територіальної громади за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками ВПО № 6342- від 29.04.2022 року та № 6342- від 29.04.2022 року.

Відповідачка ОСОБА_2 мешкає окремо, має нову сім`ю.

На теперішній час позивач ОСОБА_1 має намір виїхали разом з донькою до Європи, з метою забезпечити доньці безпечні умови проживання.

На період дії правового режиму воєнного стану указом Президента України від 24.02.2022 року 364/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» виїзд за межі країни громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється. Обмеження щодо заборони на виїзд не застосовуються до осіб, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років.

Як вбачається з листа Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.03.2022 року № 23-6855/0/6-22 документами, які можуть підтвердити самостійне виховання дитини, є рішення про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з батьком.

Після розірвання шлюбу з відповідачкою позивач ОСОБА_1 самостійно виховує доньку ОСОБА_5 , але місце мешкання дитини з батьком ані під час розірвання шлюбу, ані після не визначалось.

Статтею 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Донька ОСОБА_5 висловлює бажання проживати з батьком ОСОБА_1 .

ОСОБА_6 закінчила 3 клас Козачолопанського ліцею. Як вбачається з довідки Козачолопанського ліцею №7 від 23.06.2022 року батько завжди відвідував батьківські збори, цікавився її навчальними досягненнями та шкільним життям. Дитина постійно відвідувала заняття в ліцеї, завжди охайна, доглянута. ОСОБА_6 , перебуваючи в ОСОБА_7 до 24.02.2022 року, проживала разом з батьком і бабусею. Дитину до ліцею приводили і забирали або батько або бабуся.

Крім того відповідно до заяви ОСОБА_2 , засвідченої приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шуба А.Ф. від 11.07.2022 року за №689, вбачається що відповідачка ОСОБА_2 підтверджує факт постійного проживання її малолітньої дитини ОСОБА_4 разом з її батьком ОСОБА_1 за місцем реєстрації постійного проживання батька в АДРЕСА_2 або за місцем його тимчасового перебування з донькою як внутрішньо переміщених осіб. Також підтверджує, що донька ОСОБА_5 перебуває на повному утриманні батька, який займається її доглядом та вихованням (а.с.66).

Відповідно до висновку Виконавчого комітету Люботинської міської ради

Харківської області від 11.11.2022 за вих.№03-36/2590, з якого вбачається, що представниками Люботинського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, за результатом проведеної оцінки потреб сім`ї ОСОБА_1 , з`ясовано те, що ознаки перебування родини в складних життєвих обставинах та необхідності у наданні соціальних послуг відсутні. Повідомлень щодо порушення прав дитини або неналежного виконання батьківських обов`язків гр. ОСОБА_1 чи гр. ОСОБА_2 по відношенню до своєї доньки не надходило, підстав для взяття на облік Служби дитини, як такої, що перебуває в складних життєвих обставинах, в тому числі, яка постраждала від жорстокого поводження, не виявлено. В бесіді з малолітньою ОСОБА_4 з`ясовано, що вона прихильна до свого батька, що між ними добрі та дружні стосунки, а про свою рідну матір вона мало пам`ятає та не спілкується з нею. Всі вищезазначені обставини підтверджуються документами та письмовими поясненнями гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 .

Статтею ст.161 ч.2 СК України передбачено, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

ОСОБА_1 має постійний заробіток, здоровий, не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами. На обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

За місцем мешкання ОСОБА_1 характеризується позитивно, серед друзів та сусідів користується повагою, завжди готовий прийти на допомогу та надати корисну пораду, що підтверджується характеристиками (а.с.20-26).

З огляду на зазначене ОСОБА_1 спроможний забезпечити належні умови виховання доньки.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Право на свободу вибору місця проживання кожному гарантоване ст. 33 Конституції України.

Згідно зі ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі "М.С. проти України" наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Принцип статті 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що випливає як зі змісту статті 141 Сімейного кодексу України, Так зі змісту Конвенції про права дитини, тим більш, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, рівно як і батько дитини, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини батьки можуть реалізувати свої права шляхом домовленості між собою щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

З урахуванням наведених вище обставин, суд вважає, що необхідно встановити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за місцем мешкання батька.

Оскільки після розірвання шлюбу донька ОСОБА_5 постійно мешкає з батьком, тому вона знаходиться на його утриманні.

Відповідно до вимог ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідачка ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання доньки ОСОБА_5 не надає, ухиляється від виконання обов`язків щодо утримання дитини. Згоди з відповідачкою щодо добровільної сплати аліментів не досягнуто.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За встановлених обставин справи, виходячи із засад розумності і справедливості, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача на утримання дочки аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, у зв`язку з чим позовна заява в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Із матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся до суду із позовом про стягнення аліментів 26 липня 2022 року, а тому аліменти підлягають присудженню саме з цієї дати.

Враховуючи вимоги закону та визнання відповідачем позову, та враховуючи всі обставини справи в сукупності, з огляду на визначений Декларацією прав дитини принцип, діючи винятково в інтересах дітей, враховуючи вік дитини, приймаючи до уваги особисті якості матері та батька, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, інші обставини, суд вважає,що малолітню дитину ОСОБА_4 , слід залишити проживати з батьком, що буде відповідати її інтересам та вимогам закону. При цьому дана обставина не позбавляє матір права виховувати доньку, утримувати її та спілкуватися з нею, а батько не повинен чинити матері у цьому перешкод, а також стягнути аліменти з відповідачки на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст.76,81,258,259,264,265,268 ЦПК України, та ст. ст. 180, 182, 161 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , за місцем мешкання батька.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Мальцев