27.04.2022 Єдиний унікальний номер 205/9456/21
Єдиний унікальний номер 205/9456/21
Провадження № 2з/205/300/22
УХВАЛА

27 квітня 2022 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Приходченко О.С., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна та приватний виконавець виконавчого округу Сидорук Леся Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2022 року з Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю надійшли матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. та приватний виконавець виконавчого округу Сидорук Л.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтував тим, що ним готується до подачі до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області позовна заява до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. та приватний виконавець виконавчого округу Сидорук Л.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Предметом позову є визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського міського нотаріального округу Головкіною Я.В., від 12 березня 2021 року таким, що не підлягає виконанню, та на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області здійснюється виконавче провадження з його примусового виконання та із заробітної плати заявника стягуються кошти.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду

Пунктом 1 частини 1 статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

01 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про забезпечення позову, в якій зазначив, що ним готується позовна заява до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви було направлено за підсудністю до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2022 року, всупереч вимогам ст. 32 та п. 1 ч. 1 ст. 152 та ЦПК України, заяву було направлено до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Частиною 4 статті 152 ЦПК України встановлено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, враховуючи докази, що надані заявником на підтвердження своїх вимог, вважає, що вимоги заяви про забезпечення позову задоволенню не підлягають, оскільки заявник звернувся із заявою про забезпечення позову 01 листопада 2021 року, із позовом у строк, визначений ч. 4 ст. 152 ЦПК України, до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська не звернувся.

При цьому суд зазначає, що заявник не позбавлений права звернутися до суду із заявою про забезпечення позову разом з подачею позовної заяви або після її пред`явлення до суду.

На підставі викладеного та керуючись ч.ч. 1, 2, ст. 149, п. 6 ч. 1 ст. 150, ч. 6 ст. 153, ч. 1 ст. 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя: