Справа № 278/3040/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О.М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог вказав, що звернувся до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Андруса А. В. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після смерті його дружини, однак отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, а саме - сертифікату на право на земельну частку (пай).

У зв`язку з наведеним, та з урахуванням заяви про зміну предмету позову (а.с. 94-95), яка прийнята протокольною ухвалою 02.11.2022 року (а.с. 96-97), позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку пай площею 4,63 в умовно кадастрових гектарах, розташованої на території Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, яка згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0257461 від 16.07.1998 року, належала ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку спадкування за законом.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву (а.с. 34-36), у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представником позивача подано відповідь на відзив (а.с. 51-54).

Представником позивача подано заяву про проведення судового засідання без її участі; позовні вимоги підтримала та просила задовольнити (а.с. 122).

Представником відповідача також подано заяву щодо розгляду справи без його участі за наявними матеріалами справи (а.с. 118-119).

Розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13) була дружиною ОСОБА_1 (а.с. 14).

Згідно довідки Виконкому Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області № 71 від 07.04.2021 року (а.с. 16) ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Житомирською районною державною адміністрацією», як членові КСП ім. Куйбишева отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЖТ № 0257461 від 16.07.1998 року, на підставі рішення Житомирської райдержадміністрації № 140 від 10.06.1998 року.

Згідно уточненого списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Куйбишева с. Озерянка Житомирського району Житомирської області станом на 01.07.1996 року, долученого до документації по паюванню земель (а.с. 58 - титульний аркуш) ОСОБА_2 рахується під № 157 (а.с. 59-61).

Розпорядженням голови районної державної адміністрації № 250 від 16.10.1969 року затверджено розрахунок вартості земельної частки (паю) та їх розміру в умовних кадастрових гектарах КСП ім. Куйбишева Озерянківської сілької Ради Житомирського району (а.с. 123-125). Розмір частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 4,89 (а.с. 125).

У газеті «Приміське життя» за 30.04.2021 року наявне повідомлення про те, що вважається недійсними втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0257461 від 16.07.1998 року, виданий на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 17-18).

Згідно довідки приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Андрус А. В. від 18.06.2021 року № 201/02-31 (а.с. 15) Третьою житомирською державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заведено спадкову справу № 399/2014. Спадкоємцем за законом ОСОБА_2 є ОСОБА_1 ; інших заяв про прийняття спадщини чи відмови від спадщини немає.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.06.2021 року приватним нотаріусом Андрусом А. В. (а.с. 11-12) відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Куйбишева, розташованого в с. Озерянка, Житомирського району, Житомирської області, розміром 4,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (сертифікату на право на земельну частку (пай)).

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1265 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ст. 1267 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1296 ЦК України).

Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), районною державною адміністрацією. Такими документами, також є:

- свідоцтво про право на спадщину;

- рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

З огляду на наведене, враховуючи те, що позивач є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 , зважаючи на відсутність у позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на майно у нотаріуса або в уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування, у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу, суд вважає за потрібне задовольнити позовну заяву та визнати за позивачем право на спірне спадкове майно за законом після його дружини ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,60, 213-215, 294 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 дружини - ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) площею 4,63 в умовно кадастрових гектарах із земель реформованого Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Куйбишева, розташовану на території Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0257461 від 16.07.1998 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 02.01.2023 року.

Суддя О. М. Дубовік