Справа № 204/8248/22
Провадження № 2/204/2308/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про стягнення моральної шкоди, завданої професійним захворюванням,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтня 2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про стягнення моральної шкоди, завданої професійним захворюванням, у якій позивач прохав суд стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 80 000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що в період з березня 2005 року по листопад 2017 року він знаходився в трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське». Так, позивач має загальний стаж роботи 27 років 5 місяців 14 днів, з них 17 років 3 місяці 28 днів за професією, та 12 років 1 місяць 16 днів в умовах впливу шкідливих факторів. ОСОБА_1 періодично проходив лікування в періоди: 16.06.2017 р.-30.07.2017 р., 02.08.2017-14.08.2017 р., 04.10.2017 р.-17.10.2017 р., 16.08.2018 р.-28.08.2018 р., 19.02.2019 р.-28.02.2019 р., 06.08.2019 р.-15.08.2019 р., 07.02.2020 р.-24.02.2020 р., де йому було встановлено діагноз: псоріатричний артрит. Поліартричний варіант, без системних проявів, Активність НІ. Синовити колінних суглобів, двобічний сакроілеіт, Ро-ст 1-2 НФС П при виписці НФС 1. Остеохондроз з переважним ураженням попереково-крижково відділу хребта. Гіпертонічна хвороба П ст., П с. ризик помірний. СН 0. Хронічний бронхіт П ст. з обструктивним синдромом в ст. загострення. Пневмосклероз ЛН Пст. Хронічна поперекова-крижова радикулопатія в стадії загострення з вираженим больовим, м`язово-тонічним, вираженим правостороннім корінцевим синдромами, вираженими статико динамічними порушеннями. СОп. Остеохондроз поперекового відділу з протрузіями дисків , Спондилоартроз. Ретролістез, Хронічний бронхіт стадія 2, з обструктивним синдромом, субреміссії, ІХС: атеросклеротичний кардіосклероз, L ХII ст., ризик СНІ. КТ- ознаки початкових дегенеративних змін хребта (остеохондроз, спондилоартроз), вибухання дисків з компромісі дуального мішка на рівні L3-4-5, формальної компресії правого нервам L4 остеофітом. Ретролістез L3 хребця І ст. Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання затвердженого 14.04.2020 року, професійне захворювання виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи в шкідливих умовах, обумовлених впливом шкідливого фактора - пил, робоча поза, фізичне навантаження. На підставі цього, ОСОБА_1 встановлена група інвалідності - третя, втрата професійної працездатності 65 % з 17.07.2020 року безстроково. Згідно пенсійного посвідчення виданого 26.08.2020 року ОСОБА_1 встановлена пенсія за віком, 3 група - Трудове Каліцтво довічно. Зважаючи на вищевикладені обставини, позивач вважає, що діями відповідача, йому завдано моральної шкоди, що виразилася в наступному: він тривалий час перебував в хворобливому стані, вимушений був проходити лікування, відчував та відчуває постійний різкий біль в області попереку, турбує постійна задуха; на теперішній час відчуває себе втраченою для суспільства та родини людиною, фізичний та моральний стан не дозволяє відчувати себе повноцінною людиною; після втрати працездатності у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму; має критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому та соціальному відношенні, громадянина. Визначаючи розмір моральної шкоди, позивач врахував ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань, а саме значне погіршення стану здоров`я та те, що професійна працездатність в зв`язку з професійним захворюванням втрачена на 65%, визначення інвалідом третьої групи безстроково, та заподіяну йому моральну шкоду оцінює в розмірі 90 000 грн.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 12 жовтня 2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 12.10.2022 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.

Представник відповідача ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» - адвокат Єгорова О.Ю. надала до суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги визнав частково та зазначив, що відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, а позивачем свідомо були прийняті запропоновані йому умови праці. Крім того, позивач усвідомлюючи ризик виникнення професійного захворювання, умисно тривалий час не повідомляв адміністрацію відповідача про необхідність переведення його на іншу менш шкідливу роботу або менш важку працю у зв`язку з погіршенням стану свого здоров`я. При цьому відповідач також зазначив, що позивач за весь період на підприємстві, жодного разу не заявляв про порушення зі сторони відповідача умов його праці та звільнився за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію, а не за станом здоров`я. Жодних протиправних дій у відношенні позивача, які б знаходились у причинному зв`язку із профзахворюванням відповідач не вчиняв. Враховуючи все вищенаведене, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, та якщо суд вирішить задовольнити позовні вимоги, то врахувати до суми моральної шкоди суму податків та обов`язкових платежів.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами статті 46 Конституції України (254к/96-ВР) закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що ОСОБА_1 в період з березня 2005 року по листопад 2017 року знаходився в трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське», у вищезазначений період він працював на різних посадах, а саме: з 07.04.2005 гірник працівник очисного вибою 4 розряду з повним робочим днем в шахті; з 01.07.2006 гірник працівник очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем в шахті; з 18.10.2010 гірник працівник очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем в шахті; з 02.06.2015 гірник працівник очисного вибою 4 розряду з повним робочим днем в шахті; з 01.08.2015 гірник працівник очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем в шахті; з 01.09.2016 переведений учнем слюсаря-ремонтника, з 07.11.2017 звільнено за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (а.с. 16-22).

Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 13 квітня 2020 року, затвердженого 14 квітня 2020 року начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області, ОСОБА_1 встановлено діагноз:хронічна попереково-крижова радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії загострення з вираженими статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами, рецедивуючий перебіг (М 54.1) Хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затихаючого загострення, дифузний пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. (першого-другого ст.) (J41.0). ІХС: дифузний кардіосклероз, СН І ст. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ст. 2, СН І ст. Ризик 3.Пресбіопія. Ангіопатія сітківки. Псоріаз розповсюджений, всесезонна форма, стаціонарна стадія, середньої важкості (а.с. 12-15).

Як вбачається з п.17 зазначеного Акту, професійне захворювання виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи в шкідливих умовах, обумовлених впливом шкідливого фактора пил, робоча поза, фізичне навантаження. Встановлено, що професійне захворювання виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи на підприємствах вугільної промисловості в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, параметри яких перевищували допустимі норми.

Згідно довідки серії 12 ААА №090639 від 23.07.2020 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, при первинному огляді ОСОБА_1 встановлено 65% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності безстроково, встановлено потребу у медикаментозному лікуванні ( а.с. 30).

Крім того, згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 03.07.2017 № 4291/1030 ОСОБА_1 проходив лікування в період з 16.06.2017 року по 30.07.2017 рік, де йому було встановлено діагноз: псоріатричний артрит. Поліартричний варіант, без системних проявів, Активність НІ. Синовити колінних суглобів, двобічний сакроілеіт, Ро-ст 1-2 НФС П при виписці НФС 1. Остеохондроз з переважним ураженням попереково-крижково відділу хребта. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ІІ ст. ризик помірний. СН 0. Хронічний бронхіт ІІ ст. з обструктивнім синдромом в ст. загострення. Пневмосклероз ЛН ІІ ст. (а.с. 44).

Відповідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 17.08.2017 року 5382/828 ОСОБА_1 проходив лікування в період 02.08.2017 року по 14.08.2017 рік, де йому було встановлено діагноз: хронічна поперекова-крижова радикулопатія в стадії загострення з вираженим больовім, м`язово-тонічним, вираженим правостороннім корінцевим синдромами, вираженими статико динамічними порушеннями. СОп. Остеохондроз поперекового відділу з протрузіями дисків, Спондилоартроз. Ретролістез, Хронічний бронхіт стадія 2, з обструктивним синдромом, субремісії, ІХС: атеросклеротичний кардіосклероз, ГХII ст., ризик СНІ (а.с. 42)

На підставі укладання медичного діагностичного центру встановлено: КТ- ознаки початкових дегенеративних змін хребта (остеохондроз, спондилоартроз), вибухання дисків з компромісі дуального мішка на рівні L3-4-5, формальної компресії правого нервам L4 остеофітом. Ретролістез L3 хребця І ст. (а.с. 43).

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 17.10.2017 року 6951/1633 позивач проходив лікування в період з 04.10.2017 року по 17.10.2017 рік, де йому було встановлено діагноз: хронічний бронхіт II ст. з обструктивним синдромом в ст. загострення. Пневмосклероз ЛН II ст. Псоріатричний артрит Ро-ст 1-2. НФС 1-2 ІХС: атерослеротичний кардіосклероз . Гіпоертонічна хвороба II ст. ризик помірний СН 1, Хронічна попероково-крижова радикулопатія, субремісія (а.с. 40-41).

Відповідно виписки із медичної карті стаціонарного хворого від 27.08.2018 року 5534/1303 ОСОБА_1 проходив лікування в період з 16.08.2018 року по 28.08.2018 рік, де йому було встановлено діагноз: хронічний бронхіт II ст. з обструктивним синдромом в ст. загострення. Пневмосклероз ЛН II ст. Псоріатричний артрит Ро-ст 1-2. НФС 1-2 ІХС: атерослеротичний кардіосклероз . Гіпоертонічна хвороба II ст. ризник помірний СН 1, Хронічна попероково-крижова радикулопатія, субремісія (а.с. 36-37).

На підставі виписки із амбулаторної карти хворого від 28.02.2019 року 130-149 ДСП вбачається, що позивач проходив лікування в період з 19.02.2019 року по 28.02.2019 рік, де йому було встановлено діагноз: Хронічна попероково-крижова радикулопатія в ст. загострення, з вираженим больовим, м`язово-тонічним, вираженим правостороннім корінцевим стромами, вираженими статико-динамічними порушеннями. Суп.Дз. хронічний бронхіт II ст. з обструктивним синдромом в ст. загострення. Пневмосклероз ЛН II ст. Псоріатричний артрит Ро-ст 1-2. НФС 1-2. ІХС: атерослеротичний кардіосклероз. Гіпоертонічна хвороба II ст. ризик помірний СН 1 (а.с. 32).

Згідно виписки із медичної карті стаціонарного хворого від 15.08.2019 року 5375/1521 позивач проходив лікування в період з 06.08.2019 року по 15.08.2019 рік, де йому було встановлено діагноз: хронічний бронхіт II ст. з обструктивним синдромом в ст. загострення. Пневмосклероз ЛНII ст. Псоріатричний артрит Ро-ст 1-2. НФС 1-2. ІХС: атерослеротичний кардіосклероз . Гіпоертонічна хвороба II ст. ризник помірний СН1, Хронічна попероково-крижова радикулопатія, субремісія. Хронічна попероково-крижова радикулопатія в ст. загострення, з вираженим больовим, м`язово-тонічним, вираженим правостороннім корінцевим синдромами, вираженими статико-динамічними порушеннями (а.с. 34-35).

На підставі виписки із амбулаторної карти хворого від 18.02.2020 року № 144 ОСОБА_1 проходив лікування в період з 07.02.2020 року по 24.02.2020 рік, де йому було встановлено діагноз: Хронічна попероково-крижова радикулопатія праворуч в стадії загострення з вираженими статико-динамічними, м`язово-тонічним та больовим синдромами, рецидивуючий перебіг. Хронічний бронхіт І ст., фаза затихаючого загострення, дифузний пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. - захворювання професійні, встановлені вперше. Підґрунтям для визначення професійної категорії захворювання явились: дані кліничного обстеження; дінаміка захворювань, їх розвиток в період роботи; інформації про умови праці, представлена в информаційній довідці ОСОБА_1 від 02.10.2019 згідно якої хворий підлягав дії несприятливих виробничих факторів (фізичне навантаження, робоча поза), параметри яких перевищували допустимі величини; дії пилу, концентрації якого перевищували ГДК; стаж в шкідливих умовах праці - 23 роки. А також супутній: дифузний кардіосклероз, CH І ст. Гіпертонічна II ст., ст. 2 СН 1 ст. Ризик З Пресбіопія. Ангіопатія сітківкі. Псоріаз розповсюджений, всесезонна форма, стаціонарна стадія, середньої важності (а.с. 28).

Згідно повідомлення про хронічне професійне захворювання від 19.02.2020 року № 429/1 ОСОБА_1 встановлено діагноз: хронічна попероково-крижова радикулопатія L5, S11 правороч в стадії загострення з вираженими статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами, рецидивуючий перебіг. Хронічний бронхіт II ст., фаза затихаючого загострення, дифузний пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. - захворювання професійні, встановлені вперше. Також супутній: ІХС: дифузний кардіосклероз, СН І ст. Гипертонічна хвороба II ст., с. 2, СН І ст., Ризик 3. Пресбіопія, ангілпатія сітківки, псоріаз розповсюджений, всесезонна форм, стаціонарна стадія, середньої важкості. Найменування факторів виробничого середовища та трудового процесу, що спричинили професійне захворювання: фізичне навантаження, робоча поза; пил (а.с. 27).

Приписами статті 153 Кодексу законів про працю України та статті 13 Закону України від «Про охорону праці» визначено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Статтею 237-1 Кодексу законів про працю України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України ооральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Визначення моральної шкоди міститься у положеннях статті 23 ЦК України, у якій зазначено, що моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з противоправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном, або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до положень статей 153, 171 Кодексу законів про працю України та статті 22 Закону України «Про охорону праці» забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці на всіх підприємствах, в установах, організаціях покладається на власника або уповноважений ним орган.

Роботодавець повинен організувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнським об`єднанням профспілок.

Отже, порядок установлення факту трудового каліцтва на виробництві визначено законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року № 20-рп/2008 визнано, що зазначеними законодавчими змінами право цієї категорії громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Обґрунтовуючи вимоги про наявність факту спричинення та розміру компенсації моральної шкоди, позивач у позові, що в результаті отримання ним професійних захворювань він частково (65 %) втратив професійну працездатність та потребує додаткових зусиль до застосування. Крім того, моральну шкоду він пов`язує, з тим, що позивач протягом тривалого часу перебуває у хворобливому стані, постійно відчуває фізичний біль. У позивача змінився звичайний уклад його життя. Компенсація моральної шкоди оцінюється позивачем по тексту позову у розмірі 90 000 грн., проте у прохальній частині позивач зазначає суму 80 000 грн.

Відповідно до вимог статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Так, пункті 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рн/2004 вказано, що ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні і фізичні страждання.

Приймаючи до уваги встановлені при розгляді справи безспірні обставини: факт отримання ОСОБА_1 професійного захворювання, пов`язаного із виробництвом, яке призвело до стійкої втрати професійної працездатності в загальному розмірі 65% (встановлено при первинному огляді), необхідність лікування, суд визнає, що професійне захворювання зумовило порушення нормальних життєвих зв`язків позивача, негативно відбилися на його фізичному та психічному стані, змусило змінити спосіб життя, і таким чином, ОСОБА_1 завдано моральну шкоду.

Визнаючи розмір компенсації, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги конкретні обставини професійних захворювань, ступінь їх тяжкості, характер та глибину пов`язаних з ними моральних і фізичних страждань, ступінь вимушеного порушення нормального укладу його життя та необхідність докладання для його організації додаткових зусиль. Крім того, внаслідок захворювання змінилися умови життя, що тягне за собою зниження життєвої активності через потребу лікування, у зв`язку з чим доводиться докладати додаткові зусилля для організації життя, профзахворювання вимагає реабілітаційних і адаптаційних заходів, у позивача змінився звичайний уклад його життя, та, виходячи із суті позовних вимог, засад розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди внаслідок професійних захворювань у розмірі 50 000 грн.

Посилання представника відповідача у відзиві на те, що позивач добровільно працював тривалий час у шкідливих умовах праці та саме його дії стали причиною професійного захворювання безпідставні та суперечать встановленим обставинам справи, оскільки згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 13 квітня 2020 року причиною професійного захворювання позивача є тривалий період роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів пил, робоча поза, фізичне навантаження.

При цьому, добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці, не знімають з відповідача обов`язку виконати вимоги ч. 2 ст.153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у вставленому законом порядку, у зв`язку із чим, доводи відповідача в цій частині, суд не бере до уваги.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом ІV Податкового кодексу України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 ПК України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподаткованого доходу (стаття 165 ПК України).

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логістичних неузгодженостей у податковому законодавстві» внесено зміни до п.п. 164.2.14а ст. 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23 травня 2020 року), згідно якої до загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків включається у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України).

Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

У зв`язку з вищевикладеним, оскільки станом на 1 січня 2022 року розмір мінімальної заробітної плати становить 6700,00 грн., а сума визначена до стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати (6700 х 4 = 26 800), суд вважає за необхідне зазначити, що розмір моральної шкоди необхідно стягнути на користь позивача звідрахування з цієї суми передбачених законом обов`язкових податків та зборів при виплаті.

За таких обставин моральна шкода у розмірі 50 000 грн. підлягає стягненню з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивача бвло звільнено від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а позов задоволено частково, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий забір за подачу позову у розмірі 992 грн. 40 коп.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 153, 237-1 КЗпП України, ст. ст. 23, 1168 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» (, місцезнаходження: Донецька обл., м. Покровськ, пл. Шибанкова, буд. 1а) про відшкодування моральної шкоди, завданої професійним захворюванням задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної професійними захворюваннями суму у розмірі 50 000 грн. з відрахування з цієї суми передбачених законом обов`язкових податків та зборів при виплаті.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська