Справа № 694/650/20
провадження 2/694/37/22
У Х В А Л А

іменем України

06.12.2022 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Сакун Д.І.

з участю секретаря судового засідання Матвієнко А.А.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , моб.тел. НОМЕР_2 , електронна пошта відсутня) до ОСОБА_2 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_3 , ІПН невідомий, електронна пошта невідома ), третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), третя особа без самостійних вимог: Звенигородська державна нотаріальна контора ( , місцезнаходження за адресою: 20202, Черкаська область, м.Звенигородка, просп.Шевченка,10, засоби зв`язку: 2-36-20) про визнання заповіту недійсним,

встановила:

В провадженні Звенигородського районного суду Черкаської області перебуває вказана справа.

В судове засідання позивачка та її представник 18.10.2022 року, 15.11.2022 року та 06.12.2022 року не з`явилися, Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а також позивач та її представник були повідомлені про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Однак тричі в судові засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Заяв про відкладення судового засідання від позивача та її представника також не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового розгляду, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнані поважними.

Відповідно до ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Положення пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України повинні враховуватись у системному та логічному зв`язку із положенням статті 223 цього Кодексу, згідно з якою суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача в разі якщо він повідомив про причини неявки які судом визнані поважними (пункт 3 частини 2). При повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду незалежно від причин неявки.

Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою п. 10 ч. 2 статті 2 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Згідно висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-24063ск15, причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, ураховуючи, що позивачі, які не з`являються в судове засідання, мають право на використання передбаченого законом права на процесуальне представництво в суді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Таким чином, враховуючи, що позивач та її представник повторно не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, і вважає необхідним застосувати положення ст. 257 ЦПК України.

При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду у справі у справі № 310/12817/13, згідно з якою Верховний Суд роз`яснив, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. Суд зауважив, що правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача (постанова від 22.05.2019 у справі № 310/12817/13).

Крім того, відповідач ОСОБА_2 подала до суду додаткове клопотання про стягнення судових витрат, уточнений та доповнений розрахунок від 19.11.2022 та доповнений та уточнений акт виконання робіт від 19.11.2022 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

п. 3 ч. 1 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи,належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ч. 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

21.11.2022 року відповідачем ОСОБА_2 подано заяву з приєднаними доказами на підтвердження витрат понесених відповідачем на правничу допомогу. Згідно договору від 03.08.2020 року про надання правничої допомоги, акту від 19.11.2022 року про виконання робіт, адвокат Бабенко Руслан Володимирович надав, а ОСОБА_2 отримала послуги у виді правової допомоги, які були виконані Бабенком Р.В. та оплачені ОСОБА_2 . Повноваження адвоката підтверджені свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, ордером про надання правничої допомоги та договором.

Враховуючи, що позовна заява залишена судом без розгляду у звязку з повторною неявкою належним чином повідомленого позивача, відповідач має право на компенсацію понесених ним витрат. Отже, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 потрібно стягнути судові витрати у сумі 6900.00 грн., які сплачено ОСОБА_2 адвокату Бабенку Р.В.

Керуючись ст.ст. 2, 137, 142, 223, 257, 260, 261 ЦПК України, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , моб.тел. НОМЕР_2 , електронна пошта відсутня) до ОСОБА_2 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_5 , електронна пошта невідома ), третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), третя особа без самостійних вимог: Звенигородська державна нотаріальна контора ( , місцезнаходження за адресою: 20202, Черкаська область, м.Звенигородка, просп.Шевченка,10, засоби зв`язку: 2-36-20) про визнання заповіту недійсним - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , моб.тел. НОМЕР_2 , електронна пошта відсутня) на користь ОСОБА_2 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_5 , електронна пошта невідома) понесені нею судові витрати за надання правничої допомоги в сумі 6900.00 грн. (шість тисяч дев`ятсот гривень).

Роз`яснити позивачу про його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Черкаського апеляційного суду. У разі вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарга подаються учасниками справи до або через Звенигородський районний суд Черкаської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Д.І.Сакун