Справа № 347/2062/22
Провадження № 2/347/665/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Гордія В.І.,

з секретарем Корбутяк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косові справу за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приват Банк», треті особи без самостійних вимог: головний державний виконавець Косівського відділу ДВС у Косівському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Курило В.Г., звернулася до суду з позовом до АТ КБ «Приват Банк», треті особи без самостійних вимог: головний державний виконавець Косівського відділу ДВС у Косівському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовну заяву представник позивачки мотивує тим, що 23.08.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приват Банк» було укладено кредитний договір №IFU0GA00000403 про надання позивачці кредиту в сумі 34025 доларів США на споживчі цілі з кінцевим терміном погашення 22.08.2017 року. В якості забезпечення цього зобов?язання, між сторонами договору було укладено договір іпотеки, згідно якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 . 03.07.2019 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. винесла виконавчий напис №1896 про звернення стягнення на предмет іпотеки, вищеназване нерухоме майно. І за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна запропоновано задоволити вимоги АТ КБ «Приват Банк» шляхом перерахування коштів на рахунок банку у розмірі: - заборгованість за кредитом 15136,62 доларів США; заборгованість за відсотками - 17190,34 доларів США; комісія - 1219,23 доларів США та пеня - 36354,10 доларів США, а всього на суму: 69900,29 доларів США. З виконавчим написом позивачка не погоджується, вважає, що умови для вчинення виконавчого напису за договором іпотеки були відсутні. Зокрема, нотаріусом не було встановлено наявність безспірності розміру заборгованості, нотаріусу не було надано первинних бухгалтерських документів та розрахунку заборгованості, яка не є узгодженою, оскільки з цього приводу є відповідне судове рішення, а також нотаріусом не перевірено строк давності для видання виконавчого напису, який на думку позивачки та її представника уже сплив. Таким чином, вважає, що виконавчий напис був вчинений нотаріусом з порушенням норм діючого законодавства, а тому підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивачки подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримують повністю та просять задоволити.

Представник відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, відзив на позовну заяву не подавав.

Треті особи в судове засідання не з"явилися, причини неявки суду не відомі.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів,що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст.ст.15-16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вказаних норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Таким чином, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Як встановлено судом, 03 липня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною було вчинено виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за №1896 про звернення стягнення на нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 , яке на підставі договору іпотеки посвідченого 23.08.2007 року приватним нотаріусом Косівського РНО Григорчук Л.В. за реєстровим №3265, передане в іпотеку АТ КБ «Приват Банк» (а.с.15).

Також у виконавчому написі зазначено, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна запропоновано задоволити вимоги АТ КБ «Приват Банк» шляхом перерахування коштів на рахунок банку у розмірі: - заборгованість за кредитом 15136,62 доларів США; заборгованість за відсотками - 17190,34 доларів США; комісія - 1219,23 доларів США та пеня - 36354,10 доларів США, а всього на суму: 69900,29 доларів США. Строк за який провадиться стягнення: з 23.08.2007 року по 11.02.2019 року. Дата набрання виконавчим написом законної сили 03.07.2019 року, і строк пред?явлення його до виконання становить 3 роки з дня його вчинення.

19.11.2021 року постановою головного державного виконавця Косівського відділу ДВС за виконавчим написом нотаріуса від 03.07.2019 року №1896, - було відкрито виконавче провадження ВП №67592650 (а.с.16).

Як видно із долученої до позову копії кредитного договору №IFU0GA00000403 від 23.08.2007 року, між «ПриватБанком» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав позичальнику ОСОБА_1 кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 23.08.2007 року по 23.08.2017 року включно, у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 29500 доларів США на споживчі цілі, а також 4525 доларів США на сплату страхових платежів (а.с.17-20).

З приводу вищезазначених спірних правовідносин існує і судова практика.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі №189/115/19 (провадження №61-11773св19), де крім цього, суд вказав, що «При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування суд має перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

На заперечення позовних вимог, відповідач не надав ні відзиву, ні жодних доказів щодо заперечення позовних вимог. Так само, третя особа приватний нотаріус, не надала суду будь-яких доказів на заперечення позовних вимог і підтвердження дотримання нею вимог чинного законодавства при вчиненні нею виконавчого напису.

Натомість, як видно із долучених до позовної заяви копій судових рішень першої та апеляційної інстанцій, з приводу стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитним договором №IFU0GA00000403 від 23.08.2007 року, на момент вчинення виконавчого напису існував спір, який вирішувався в судовому порядку справа №347/832/16, яка слухалась в суді з 2016 по 2021 рік(а.с.21-31), в тому числі існувало судове рішення від 16.02.2017 року з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки справа №2-568/2009 (а.с.32-35).

А це в свою чергу, вкотре вказує на відсутність на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису безспірної заборгованості між сторонами кредитного договору та договору іпотеки.

Окрім того, як видно із оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, у ньому вказано строк за який провадиться стягнення, а саме: з 23.08.2007 року по 11.02.2019 року, а у відповідності до вимог ст.88 Закону «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Тобто в даному випадку нотаріусом не було перевірено факту спливу строків давності за вимогами вказаними стягувачем та вчинено виконавчий напис і щодо вимог після спливу строків давності.

Таким чином, проаналізувавши надані суду докази, норми, що регулюють порядок вчинення нотаріусами виконавчих написів та врахувавши судову практику, суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса від 03.07.2019 року таким, що не підлягає виконанню, у зв?язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису.

Також, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 992,40 грн. оплаченого нею судового збору, що підтверджується квитанцією від 11.11.2022 року (а.с.36).

На підставі наведеного ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.ст. 87, 88 ЗУ "Про нотаріат" та керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 03.07.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, та зареєстрований в реєстрі за №1896 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» заборгованості у розмірі 69900 (шістдесят дев?ять тисяч дев?ятсот), 29 доларів США, що за курсом НБУ від 11.02.2019 року 26,899993, становить 1880317 (один мільйон вісімсот вісімдесят тисяч триста сімнадцять) грн. 31 коп., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» на користь ОСОБА_1 992,40 грн. оплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Косівським районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.І. ГОРДІЙ