УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.12.2022 Справа №285/5946/22

08 грудня 2022 року м. Тернопіль
Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу 78 172,08 грн, 2681,72 грн, по відшкодуванню шкоди згідно рішення по справі №2/219/1141/2021 та 1362 грн судових витрат за подання апеляційного скарги по справі №2/219/1141/2021.

Встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст.175, 177 ЦПК України, зокрема: позивачем не сплачено судовий збір та не надано оригіналу документу, що підтверджує його сплату.

Відповідно до положень ст. 177 ЦПК України до позовної заяви позивач повинен додати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб (2481 грн) та не більше 350 розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб (868 350 грн).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем зазначено ціну позову в розмірі 80 8053,80 грн.

Разом з тим, при пред`явлення позову позивачем не сплачено судовий збір.

Таким чином, позивачу необхідно сплати судовий збір у розмірі 2481 грн.

Разом з позовною заявою позивач подав клопотання про відстрочення сплати судового збору. Зазначає, що Військова частина НОМЕР_1 є структурним підрозділом Міністерства оборони України та фінансується виключно з Державного бюджету України. на даний час фінансування Збройних Сил України здійснюється не в повному обсязі, кошти на сплату судового збору відсутні. Вказані обставини перешкоджають позивачу сплатити судовий збір при поданні позову.

Питання зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат врегульовані статтею 136 ЦПК України, яка кореспондується з приписами частин 1, 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Так, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат або звільнити від їх сплати повністю або частково, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Також, виключний перелік заяв та клопотань, за подання яких не справляється судовий збір, встановлений ч. 2 ст. 3 вказаного Закону.

Положеннями статтею 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено перелік категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору. Зазначені переліки є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

З огляду на викладене, вважаю, що позивач Військова частина НОМЕР_1 не відноситься до осіб, які звільнені від сплати судового збору та повинен сплачувати судовий збір.

Судові витрати це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Статтею 17 Закону України «Про виконавче провадження та застосування практики Європейського Суду з прав людини» визначено, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод і практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R(81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя в цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до статті 136 ЦПК України, а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Відповідальність за сплату судового збору державними органами держава взяла на себе, тому, посилання позивача на відсутність фінансування для сплати судового збору є необґрунтованими, а дана обставина не є встановленою законом підставою для відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, суд критично оцінює заявлене позивачем клопотання про відстрочення сплати судового збору з огляду на те, що у спірних правовідносинах позивач Військова частина НОМЕР_1 виступає як орган державної влади, тобто як представник держави через якого вона набуває і здійснює свої права та обов`язки. За таких умов, вказані обставини, тобто неналежне (обмежене) фінансування державою державної установи, як свого представника у спірних правовідносинах, не можуть вважатись підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору не підлягає до задоволення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали для усунення вищезазначених недоліків, а саме: сплати судовий збір у розмірі 2481 грн та надати оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору.

Судовий збір сплатити за наступними реквізитами рахунку та оригінал квитанції про оплату подати до суду у вищевказаний строк:

рахунок отримувача: UA0019751,
код отримувача: 37977599 ; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); отримувач: ГУК у Терн.обл./тг м.Терноп./2203010
код бюджетної класифікації 22030101; МФО 899998
призначення платежу -Судовий збір, за позовом прізвище ініціали, Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
На підставі наведеного і, керуючись ст. ст. 175, 184 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:
Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу слід залишити без руху і надати позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали суду, для усунення недоліків, а саме: сплати судовий збір у розмірі 12481 грн та надати оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору.

У випадку виконання позивачем вищевказаних вимог ухвали у визначений термін, позовна заява буде вважатись поданою у день первісного подання її до суду.

Інакше заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Суддя Позняк В.М.