Справа № 296/6614/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" листопада 2022 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Анциборенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Пасічник А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Первинної профспілкової організації працівників державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Житомирській області" про визнання незаконною бездіяльності щодо захисту інтересів члена профспілки,-

ВСТАНОВИВ:

10.07.2019 ОСОБА_1 звернулася до Корольовського районного суду м.Житомира з позовом до Первинної профспілкової організації працівників державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Житомирській області" і просить постановити рішення суду, яким визнати дії первинної профспілкової організації ДУ ТМО МВСУ по Житомирській області через небажання захищати порушені трудові права згідно чинного законодавства незаконними; за "нанесені моральні страждання, втрату здоров`я, суспільні зв`язки, право на працю" відшкодувати завдану шкоду, яку оцінює у сумі п`ятдесят тисяч гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 2001 року є членом профспілкової організації ДУ ТМО МВСУ по Житомирській області, брала участь у зборах систематично, через бухгалтерію з позивача стягують членські внески. Вступила у профспілкову організацію з метою захисту трудових, соціально-економічних прав, що гарантується ст.36 Конституції України, Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", КЗпПУ, міжнародними конвенціями.

З 2015 по 2019 роки керівником ДУ ТМО МВСУ по Житомирській області Васьківським О.П. без погодження з профспілковим комітетом з різних причин було звільнено понад сорок працівників державного медичного закладу.

З державної медичної установи було звільнено десятки високопрофесійних лікарів та медичних сестер. Враховуючи, що він це робив за згоди голови профспілкового комітету ОСОБА_2 , тому жоден із звільнених працівників не мали можливості на оскарження його незаконних дій.

Після того як позивач виступила на захист лікаря ОСОБА_3 , яку ОСОБА_4 хотів звільнити через те, що вона йому не подобається, то відносно позивача велися перевірки, провокувалися "нібито ненадання медичної допомоги пацієнтам".

Зазначає, що у листопаді 2018 року через постійні стреси важко захворіла і довго лікувалася. У листопаді 2018 року звернулася з заявою до голови профспілкового комітету про захист трудових прав та надання матеріальної допомоги у сумі десять тисяч гривень на купівлю дорогих ліків.

З відповіді №33/26-370 від 30.11.2018 позивачу стало відомо, що профспілковий орган захищати позивача не буде, а на лікування буде виділено одну тисячу гривень. Профспілкова організація кинула позивача напризволяще, ігноруючи вимоги п.8 ст.38 та ст.39 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності". Після "різноманітних махінацій" за маовчазної згоди профспілкової організації 30.01.2019 року позивача було звільнено з роботи за п.1 ст.40 КЗпПУ. Профспілковий комітет "забув" погодити звільнення позивача і зробив це через чотири місяці, тобто профспілковий комітет дав згоду на звільнення заднім числом.

Крім того, зазначає, що за період переслідування та приниження втратила здоров`я. Звільнення з улюбленої роботи, важка хвороба з втратою можливості пересування, розірвання звичних людських стосунків, постійні болі та безсоння призвели до моральних страждань, тому позивач оцінює моральну шкоду у розмірі п`ятдесят тисяч гривень.

Враховуючи викладене у позовній заяві позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира Драчем Ю.І. від 10.07.2019 у справі задоволено заяву про самовідвід (а.с.12).

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира Сингаївським О.П. від 17.07.2019 у справі задоволено заяву про самовідвід (а.с.15-16).

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира Галасюком Р.А. від 11.07.2019 відкрито провадження у справі (а.с.20).

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира Рожковою О.С. від 07.10.2019 прийнято справу до провадження (а.с.25-26).

12.11.2019 представником відповідача подано відзив на позовну заяву (а.с.31-33).

Представник відповідача вважає позов безпідставним і необгрунтованим, оскільки у позовній заяві позивач не вказує яке саме трудове право порушив відповідач, яким законом чи іншим нормативно-правовим актом закріплене це право позивача, яка дія чи бездіяльність відповідача призвела до порушення права позивача та які дії профспілкової організації потрібно суду визнати незаконними.

Так, позивач зазначає, що 20.11.2018 звернулася із заявою до голови профкому про захист трудових прав профспілковим комітетом. Разом з тим вбачається, що позивач просить лише виділити суму коштів у розмірі десять тисяч гривень. Тобто позивач фактично не зверталася щодо захисту її прав та не надала свого доручення на представництво, як це передбачено ст.247 КЗпПУ, отже відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу захисту, визначеному законодавством, є підставою для відмови у позові.

Також зазначає, що наказом ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" від 30.01.2019 №24о/с позивача звільнено з роботи із займаної посади лікаря терапевта дільничного поліклініки ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" за п.3 ст.40 КЗпПУ із 30.01.2019. На адресу відповідача надійшло подання з адміністрації ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" від 22.04.2019 про надання дозволу на звільнення з роботи. З метою розгляду подання роботодавця у присутності позивача останній двічі направлялися відповідні листи із запрошенням з`явитися на засідання профкому 02.05.2019 та 08.05.2019, проте позивач двічі на засідання профкому не з`явилася, тому подання адміністрації установи було розглянуто без участі позивача, що не суперечить вимогам ст.39 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", та за результатами розгляду надана згода на звільнення з роботи позивача.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, то представник відповідача просить також відмовити у її задоволенні, оскільки дана вимога є похідною.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира Рожковою О.С. від 09.12.2019 у справі задоволено заяву про самовідвід (а.с.53-54).

Відповідно до розпорядження керівника апарату Корольовського районного суду міста Житомира №705 від 09.12.2019 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ судді Анциборенко Н.М. передано справу для розгляду (а.с.56).

09.12.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду (а.с.57).

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 16.12.2019 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.58-59).

28.05.2022 позивач подала клопотання про уточнення позовних вимог (а.с.124-126) та зазначила, що у тексті позовної заяви було допущено описку і невірно зазначено статтю звільнення, а саме п.1 ст.40 КЗпП України замість п.3 ст.40 КЗпП України.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з викладених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Після оголошеної перерви не з`явилася, згідно поданої заяви просить закінчити розгляд справи за її відсутності.

Допитана в якості свідка ОСОБА_2 пояснила, що 20.11.2018 позивач звернулася із заявою до голови профкому та просила надати матеріальну допомогу у розмірі десять тисяч гривень. Кошти були виділені у тому розмірі, що передбачено Статутом. Підтвердила, що подання про розірвання трудового договору керівництвом було подано до профспілки через чотири місяці після звільнення та після повідомлення про це позивача розглянуто. Крім того, пояснила, що позивач не сплачувала членські внески три місяці і автоматично перестала бути членом правління.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що згідно витягу з протоколу №8 засідання Центрального комітету Всеукраїнської професійної спілки Міністерства внутрішніх справ України від 16.04.2018 включено до переліку організаційних ланок Всеукраїнської професійної спілки Міністерства внутрішніх справ України первинну профспілкову організацію працівників Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Житомирській області" з правом діяти на підставі її Статуту (том 1 а.с.35).

Первинна профспілкова організація працівників державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Житомирській області" є юридичною особою, яка внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 05.06.2018, реєстраційний номер:0015150, Код (том 1 а.с.2-3).

Відповідно до протоколу №3 засідання ППО ДУ "ТМО МВС України" м.Житомир від 19.06.2018 обрано головою профкому ППО ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" Яшан Н.Л. (том 1 а.с.34).

Як вбачається з витягу з протоколу №1 від 22.06.2018 засідання профкому ДУ "ТМО МВС України" м.Житомир визначено об`єм матеріальної допомоги, у тому числі на лікування - від 500 до 2000 грн (том 1 а.с.222).

Згідно висновку за матеріалами перевірки, проведеної відповідно до наказу ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" від 27.09.2018 №77, затвердженого начальником ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" О.П. Васьківським від 28.09.2019, встановлено, що лікар-терапевт ОСОБА_1 веде журнал реєстрації амбулаторних хворих з грубими порушеннями, а саме завищує результати своєї роботи та вносить неправдиві відомості до державної статистики. За результатами перевірки складено акт від 27.09.2018 №33/26-28 (том 1 а.с.130).

Наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності лікаря-терапевта дільничного поліклініки ОСОБА_1 від 28.09.2018 лікарю-терапевту дільничному поліклініки ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" ОСОБА_1 оголошено догану. Підстава: висновок за матеріалами перевірки від 28.09.2018 №33/26-37, проведеної відповідно до наказу ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" від 27.09.2018 №77 (том 1 а.с.93).

Відповідно до наказу №177 від 05.10.2018 про проведення перевірки фактів, викладених у доповідній записці начальника поліклініки ОСОБА_5 від 04.10.2018, щодо порушення лікарем-терапевтом ОСОБА_1 правил надання невідкладної медичної допомоги при гострому стані у пацієнта було створено комісію (том 1 а.с.135).

Згідно акту 33/26-142 вивчення запису з реєстратора відеонагляду проведено вивчення архівного запису з відеокамери та встановлено, що 04.10.2018 до кабінету №45 лікаря-терапевта дільничного поліклініки ОСОБА_1 о 16-45 год зайшов відвідувач і через 5 хв вийшов з кабінету та підійшов до кабінету лікаря-терапевта дільничного ОСОБА_6 (том 1 зворотний бік а.с.139).

Відповідно до висновку за матеріалами перевірки, проведеної відповідно до наказу ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" від 05.10.2018, затвердженого начальником ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" О.П. Васьківським, факти, викладені у доповідній записці начальника поліклініки Бурлі О.М. від 04.10.2018 №33/26-137, під час перевірки знайшли своє підтвердження (том 1 а.с.138).

17.10.2018 згідно акту 33/26-174 про відмову лікаря-терапевта дільничного поліклініки ОСОБА_1 надати пояснення від 17.10.2018 запропоновано ОСОБА_1 надати письмове пояснення щодо причин ненадання 04.10.2018 медичної допомоги ОСОБА_7 та у присутності комісії ОСОБА_1 відмовилася надавати пояснення, зіславшись на те, що не пам`ятає дану подію ( том 1 а.с.139).

Наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності лікаря-терапевта дільничного поліклініки ОСОБА_1 від 17.10.2018 лікарю-терапевту дільничному поліклініки ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" ОСОБА_1 оголошено догану. Підстава: висновок за матеріалами перевірки від 05.10.2018 №33/26-143, проведеної відповідно до наказу ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" від 05.10.2018 №177 (том 1 а.с.137).

Наказом про проведення перевірки №89 від 17.10.2018 для проведення фактів, вкладених у довідці УОЗР МВ України від 09.10.2018 №33/26-155, щодо допущених порушень та недоліків у роботі, у тому числі лікаря-терапевта ОСОБА_1 , створено комісію (том 1 а.с.140).

Як вбачається з висновку за матеріалами перевірки, проведеної відповідно до довідки УОЗР МВС України від 09.10.2018 №33/26-155, затвердженого начальником ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" О.П. Васьківським 25.10.2018, встановлено, що виявлено ряд недоліків у роботі працівників лікарні, у тому числі виявлено, що лікар-терапевт дільничний поліклініки ОСОБА_1 вносить недостовірну інформацію у звітність щодо оздоровлення учасників ліквідації наслідків аварії ЧАЕС (том 1 а.с.79).

У матеріалах справи наявна копія заяви ОСОБА_1 від 20.11.2018 голові профспілкового комітету ДУ ТМО МВС України по Житомирській області Яшан Н.Л., де зазначено, що через психічні стреси позивач хворіє важкими хворобами і через використання дорогих ліків для покращення здоров`я має фінансові проблеми. Для продовження лікування необхідно десять тисяч гривень, які ОСОБА_1 просила виділити, зазначаючи, що це можливо компенсує моральні та фінансові затрати, понесені через те, що профспілковий комітет не захищає її трудові інтереси (том 1 а.с.7).

Як вбачається з листа голови профкому ППО ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" від 30.11.2018 №33/26-370 заява від 20.11.2018 розглянута на засіданні профкому ППО ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" 28.11.2018 та прийнято рішення про виділення матеріальної допомоги позивачу у розмірі однієї тисячі гривень (том 1 зворотний бік а.с.47).

Відповідно до протоколу №8 зборів трудового колектив ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" від 18.12.2018 погоджено зміст листа-звернення та направлення його до керівника Управління охорони здоров`я реабілітації МВС України щодо захисту трудового колективу ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" від інформаційного тиску. Схвалено зборами одноголосно (161 голос) та копію листа направлено ОСОБА_1 (том 1 а.с.81).

Згідно листа від 02.01.2019 року головою Федерації профспілок Житомирської області щодо розгляду скарги ОСОБА_1 надано відповідь, що з червня 2018 року первинна профспілкова організація працівників ДУ ТМО МВС вийшла зі складу Профспілки працівників державних установ України та ввійшла до складу Всеукраїнської профспілки працівників Міністерства внутрішніх справ України, тому Федерація профспілок не має повноважень щодо розгляду скарги (том 1 зворотний бік а.с.74).

Відповідно до копії акту від 30.01.2019 №33/26-Т27 запропоновано лікарю-терапевту дільничному поліклініки ОСОБА_1 ознайомитися з висновком №33/26-216 від 25.10.2018 за матеріалами перевірки, проведеної відповідно до довідки УОЗР МВС України від 09.10.2018 №33/26-155, та запропоновано надати письмове пояснення щодо причин допущених порушень, вкладених у висновку. ОСОБА_1 ознайомилася з висновком за матеріалами перевірки, висловила незгоду та відмовилася надавати пояснення (том 1 а.с.77).

Згідно копії наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення з роботи дільничного лікаря-терапевта поліклініки ОСОБА_1 від 30.01.2019 ОСОБА_1 звільнено з роботи із займаної посади лікаря-терапевта поліклініки ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" за п.3 ст.40 КЗпПУ з 30.01.2019. Підстава: висновок за матеріалами перевірки від 25.10.2018 №33/26-216, проведеної відповідно до наказу ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" від 17.10.2018 №89 (том 1 а.с.90-91).

10.02.2019 ОСОБА_1 повторно звернулася зі скаргою до голови Федерації професійних спілок України з проханням вжити заходи по захисту трудових прав незаконно звільнених працівників ДУ ТМО МВС (том 1 а.с.73).

18.02.2019 ОСОБА_1 звернулася зі скаргою до голови професійних спілок Житомирської області та повідомленням, що є проблеми із захистом прав працівників (том 1 а.с.74).

06.03.2019 ОСОБА_1 звернулася зі скаргою до голови Всеукраїнської профспілки працівників МВС України з проханням провести перевірку (том 1 зворотний бік а.с.73).

12.03.2019 ОСОБА_1 звернулася з заявою до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності голови профспілкової організації ДУ ТМО МВС України по Житомирській області Яшан Н.Л. за статтею 212-3 КУпАП (том 1 а.с.75).

10.04.2019 ОСОБА_1 звернулася з запитом на публічну інформацію до начальника правління охорони здоров`я та реабілітації МВСУ (том 1 а.с.84).

18.04.2019 ОСОБА_1 звернулася з запитом до начальника ДУ ТМО МВС України по Житомирській області Васьківського О.П., державного секретаря МВС України Тахтая О.В. з приводу неадекватних дій начальника УОЗТР МВСУ (том 1 а.с.82).

Відповідно до листа начальника О.П. Васьківського від 23.04.2019 №33/26-523 звернення від 18.04.2019 розглянуто та зазначено, що ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" не має можливості задовольнити вимоги, викладені у зверненні від 18.04.2019 (том 1 зворотний бік а.с.82).

Як вбачається з подання начальника ДУ "ТМО МВС України в Житомирській області" О.П. Васьківського від 22.04.2019 №33/26-522 просить надати згоду на звільнення з роботи із посади лікаря терапевта дільничного поліклініки ДУ "ТМО МВС України в Житомирській області" ОСОБА_1 за п.3 ст.40 КЗпП України (том 1 а.с.89).

Головою профкому ППО ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" Яшан Н.Л. надіслано листи ОСОБА_1 з проханням з`явитися на засідання профкому у зв`язку з розглядом подання про розірвання трудового договору (том 1 а.с.38-39).

Згідно витягу №16 від 08.05.2019 засідання профспілкового комітету ППО ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" надано згоду на звільнення з роботи із посади лікар-терапевта дільничного поліклініки ДУ "ТМО МВС України в Житомирській області" Гайдай Л.В. (том 1 а.с.40).

Як вбачається з листа про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 від 10.05.2019 подання від 22.04.2019 №33/26-522 про розірвання трудового договору з лікарем-терапевтом дільничним поліклініки ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" ОСОБА_1 розглянуто 08.05.2019 на засіданні профспілкового комітету ППО ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області". По підсумках розгляду подання прийнято рішення надати згоду на звільнення з роботи з посади лікаря - терапевта дільничного поліклініки ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" ОСОБА_1 за п.3 ст.40 КЗпПУ (том 1 зворотний бік а.с.5).

13.05.2019 ОСОБА_1 звернулася до голови профспілкового комітету ДУ ТМО МВСУ по Житомирській області Яшан Н.Л. з повідомленням про відсутність підтвердження факту захисту трудових прав позивача зі сторони профспілки (том 1 а.с.83).

Відповідно до копії листа голові профспілкового комітету ДУ ТМО МВСУ по Житомирській області Яшан Н.Л. від 20.05.2019 року ОСОБА_1 з метою підготовки позову до суду у порядку досудового врегулювання спору просила надати письмову інформацію з питань, перелік яких зазначено у листі (том 1 а.с.70).

Як вбачається з копії листа голови профкому ППО ДУ "ТМО МВС України" від 28.05.2019 №33/26-702 лист ОСОБА_1 від 13.05.2019 розглянуто та надіслано витяг з протоколу №16 від 08.05.2019 (том 1 зворотний бік а.с.83).

03.06.2019 ОСОБА_1 звернулася з запитом до голови первинної профспілкової організації ДУ ТМО МВСУ по Житомирській області Яшан Н.Л. на отримання публічної інформації для звернення до суду (том 1 а.с.85).

03.07.2019 ОСОБА_1 звернулася до голови ППО ДУ "ТМО МВС України" з запитом на отримання публічної інформації у зв`язку з підготовкою позову до суду про незаконність дій ППО ДУ "ТМО МВС України" щодо позивача та відшкодування завданих матеріальних та моральних збитків через ігнорування вимог закону (том 1 а.с.5).

Відповідно до копії акту про відмову працівника у наданні пояснення від 08.07.2019 №33/26-865 лікар статистики поліклініки ОСОБА_3 відмовилася надавати пояснення про невідповідність ксерокопій щоденників лікаря-терапевта дільничного поліклініки ОСОБА_1 з січня по вересень 2018 року, оригінали щоденників відсутні (а.с.76).

Як вбачається з наданих позивачем копій медичної документації та роздруківок із сайтів (том 1 а.с.94-101, 136) позивач тривалий час з 2015 року хворіє, встановлено діагноз із призначенням лікування.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтями 77, 79, 80 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи; достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України визначено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

При цьому цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Однак відсутність законодавчо закріпленого визначення поняття "спосіб захисту права та/або інтересу" не виключає виокремлення матеріально-правового та процесуально-правового аспектів захисту цивільного права та інтересу.

Так, матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає у з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

У свою чергу процесуально-правовий аспект захисту права полягає в тому, що суди розглядають в порядку відповідного виду судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із відповідних відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Водночас вказаний аспект включає в себе не лише правильність обрання передбаченого законом або договором способу захисту, але і необхідність належного правового обґрунтування вимог відповідними нормами права.

Саме на позивача покладено обов`язок у позовній заяві викласти обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначити докази, що підтверджують вказані обставини, а також вказати правові підстави позову, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, при розгляді справи повинен надати правильну правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, і не застосовує самостійно для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, якщо позивач не обґрунтовує ними свої вимоги з наданням відповідних доказів, і застосування цих норм призводить до зміни предмета позову або обраного способу захисту прав та інтересів.

Разом з тим позовна заява не містить належного обгрунтування порушення відповідачем прав позивача конкретними діями або бездіяльністю первинної профспілкової організації ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" та не зазначено, недодержання яких саме вимог позивач вважає підставою для визнання незаконними дій відповідача.

Щодо непогодження позивача з розміром наданої матеріальної допомоги, то відповідно до витягу з протоколу №1 від 22.06.2018 засідання профкому, на якому були затверджені розміри сум для надання матеріальної допомоги членам профспілки, у зв`язку з лікуванням затверджено розмір матеріальної допомоги від 500 до 2000 гривень.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивач 20.11.2018 звернулася із заявою до голови профспілкового комітету ДУ ТМО МВС України по Житомирській області Яшан Н.Л. з проханням виділити суму коштів у розмірі десяти тисяч гривень без долучення доказів щодо вартості ліків у зв`язку з призначеним їй лікуванням. Заява позивача від 20.11.2018 розглянута на засіданні профкому ППО ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" 28.11.2018 і прийнято рішення про виділення позивачу матеріальної допомоги у розмірі однієї тисячі гривень. Тобто, ОСОБА_1 виділено матеріальну допомогу у розмірі, який визначено для надання матеріальної допомоги з приводу лікування для всіх членів профспілки, тому підстави вважати дії відповідача щодо виділення однієї тисячі гривень незаконними відсутні.

Також у судовому засіданні встановлено, що дійсно роботодавець позивача звернувся до голови профкому з поданням про розірвання трудового договору з позивачем лише 22.04.2019, тобто вже після звільнення її з 30.01.2019 із займаної посади, однак, предметом розгляду у даній справі не є звільнення позивача роботодавцем із займаної посади. Натомість, позивачем заявлена позовна вимога про визнання дій профспілки незаконними через небажання захищати порушені трудові права. При цьому позивачем не обгрунтовано якими саме діями (або/та бездіяльністю) відповідача за яких конкретних обставин та які права було порушено.

Вирішуючи спір, суд повинен визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок, щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином саме в межах заявленої до відповідача позовної вимоги про визнання дій первинної профспілкової організації ДУ ТМО МВСУ по Житомирській області незаконними суд приходить до висновку, що позовна вимога є необгрунтованою та задоволенню не підлягає.

З огляду на те, що відсутні достатні правові підстави для задоволення позовної вимоги про визнання дій первинної профспілкової організації ДУ ТМО МВСУ по Житомирській області незаконними, тому не підлягає задоволенню також похідна позовна вимога про відшкодування моральної шкоди.

Оскільки у позові відмовлено, однак, позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України підстави для розподілу судових витрат між сторонами відсутні.

Керуючись ст.ст.4, 81, 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач :

ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_1

Відповідач:

Первинна профспілкова організація працівників державної установи

"Територіальне медичне об`єднання МВС України по Житомирській області",

м. Житомир, вул. Професора Кравченка, буд.2

Cуддя Н. М. Анциборенко