Справа №: 398/2778/22
провадження №: 2-о/398/147/22
УХВАЛА

Іменем України

"30" серпня 2022 р.

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нерода Л.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрійський міський відділ управління Державної міграційної служби України в Кіровоградської області, про встановлення факту проживання, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, у якій просить суд встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) і на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Крім того, заява повинна відповідати вимогам ст.175,177 ЦПК України.

Дослідивши заяву та додані документи, суддя дійшов висновку, що вказана заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За нормою ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно п.3постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів,що мають юридичне значення» вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

У заяві заявник вказує, що з 1990 року переїхав до України з Республіки Молдова, де почав безперервно проживати до сьогодення., на території України одружився, працював та його діти також народилися на території України. Довідкою виданою Попельнастівською сільською радою від 02 березня 2021 року, підтверджується факт проживання на території України тільки з 01.01.1992 року, де саме проживав ОСОБА_1 з 1990 року по 01.01.1992 року заявник до суду доказів не надав.

Також, з матеріалів справи, а саме з паспорта громадянина Республіки Молдови, серія НОМЕР_1 від 08.11.2001 року. слідує, що ОСОБА_1 з 2001 року є громадянином Республіки Молдови, проте в заяві не вказано, чи позбувся заявник громадянства Молдови на теперішній час.

Іноземець не може встановити належність до громадянства України, оскільки для нього передбачений інший порядок набуття громадянства України, а встановлення даного факту матиме наслідком породження подвійного громадянства, що суперечить принципу єдиного громадянства, визначеного нормами прямої дії - положенням статті 4 Конституції України.

Крім того, з цих самих підстав заява не відповідає і вимогам ст. 318 ЦПК України.

Також, відповідно до п.п. 8, 10, 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс, і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У заяві заявником, всупереч вимогам п. 8,10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначено: про наявність у заявника або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс, і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження заявника про те, що ним не подано до суду іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, дану заяву слід залишити без руху, а заявнику надати строк, протягом якого він повинен усунути вказані недоліки та подати заяву із врахуванням зазначених в ухвалі недолків.

Вказані в ухвалі суду недоліки можуть бути усунені шляхом: 1) подання до суду нової заяви, у якій має бути зазначено: докази, що підтверджують обставини, вказані в заяві, а саме, що на момент проголошення незалежності України заявник постійно проживав на території України, починаючи саме з 1990 року; докази про наявність у заявника або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс, і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження заявника про те, що ним не подано до суду іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав; 2) долучення до матеріалів заяви усіх наявних доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , де зацікавлена особа Олександрійський міський відділ управління Державної міграційної служби України в Кіровоградської області, про встановлення факт проживання, залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розяснити, що в разі невиконання зазначених вимог заява буде вважатися неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА