Провадження № 22-ц/801/2343/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач :Якименко М. М.
УХВАЛА

21 грудня 2022 рокуСправа № 127/10941/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Якименко М.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 листопада 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницького міського комунального підприємства «Вінницяміськліфт» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, середній заробіток за весь період затримки розрахунку, компенсацію за невикористану відпустку,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга без матеріалів вказаної цивільної справи.

У зв`язку з невідповідністю скарги нормам ЦПК України апеляційна скарга не може бути прийнята до провадження суду апеляційної інстанції, зв`язку з наступним.

У п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України зазначено, що до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В апеляційної скарги позивач посилається на те, що звільнена від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

З такими твердженнями позивача повністю погодитись неможливо виходячи з наступного.

З матеріалів апеляційної скарги видно, що позивач звернулася до суду з позовними вимогами майнового характеру, а саме стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, середній заробіток за весь період затримки розрахунку, компенсацію за невикористану відпустку.

Так, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18) висловлено правову позицію про те, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч.1 ст. 5 Закону, згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ у всіх судових інстанціях.

Разом з цим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року (справі № 755/12623/19, провадження № 14-47цс21) зробила висновок, що середній заробіток за ч.2 ст. 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, позивачі у справі про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не з власної вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці. За пред`явлення вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, передбаченого ч.2 ст. 235 КЗпП України позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях на підставі п. 1 ч.1 ст. 5 Закону.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду констатувала, що на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпАП України не входить до структури заробітної плати, а тому пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч.1 ст. 5 Закону, не поширюється.

Отже, в даному випадку позивач не звільнена від сплати судового збору за вимоги про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільнені в розмірі 71 947,68 грн. та компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 27 200,31 грн.

Пунктом 10 ч. 1ст. 176 ЦПК України встановлено, що у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог.

Підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Тому, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1488,60 гривень (150 % * 992,40 грн) та надати суду апеляційної інстанції оригінал квитанції, що підтверджує його сплату.

Згідно з ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Оскільки апеляційна скарга на рішення суду не відповідає вимогам цивільного процесуального закону, суд вважає за необхідне надати скаржнику строк для усунення недоліків поданої ним апеляційної скарги шляхом надання доказів про сплату судового збору в оригіналі платіжного документа.

Керуючись ст.185, 357 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 листопада 2022 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги шляхом надання доказів про сплату судового збору в оригіналі платіжного документа у строк протягом десяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

В разі невиконання вимог суду скарга буде вважатися неподаною і повернута особі, яка її подала.

Витребувати з Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу № 127/10941/22 за позовом ОСОБА_1 до Вінницького міського комунального підприємства «Вінницяміськліфт» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, середній заробіток за весь період затримки розрахунку компенсацію за невикористану відпустку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Якименко