Справа № 366/1882/22
Провадження № 2-о/366/35/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 грудня 2022 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого-судді: Ткаченка Ю.В., за участю секретаря судового засідання Морозової Я.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Іванків Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Іванківська селищна рада Вишгородського району Київської області про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі Заявник) звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно її доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що померлий ОСОБА_3 та вона з 09 жовтня 1995 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася донька ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 визнавав себе батьком дитини, однак через те, що шлюб між ними не був зареєстрований, то відомості про батька були вказані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Встановлення факту батьківства необхідно заявнику для захисту майнових та немайнових прав дитини, зокрема, оформлення дитині допомоги.

Ухвалою від 08.11.2022 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження.

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник заінтересованої особи Іванкіської селищної ради Вишгородського району Київської області Нестеренко Т.В. в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги ОСОБА_2 визнає.

Свідки ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 звернулися до суду з письмовими поясненнями, в яких зазначили, що дійсно ОСОБА_2 спільно проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловік та дружина. ОСОБА_3 є батьком їх спільної дитини, ОСОБА_4 .

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить наступного.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи (частина перша статті 294 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту зазначених норм права, а також роз`яснень, наданих судам у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , а помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 5, 6, 7, 8/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Виконкомом Сидоровицької сілської ради Іванківського району Київської області, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с. 10/.

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Сидоровичі Іванкіського району Київської області, матір`ю її є ОСОБА_2 , відомості про батька ОСОБА_7 записані відповідно до ст. 135 СК України за вказівкою матері /а.с. 11/.

Як вбачається з довідки № 217 від 26.10.2022 року, виданої Іванківською селищною радою Вишгородського району Київської області, ОСОБА_2 проживали разом з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), в незареєстрованому шлюбі, в АДРЕСА_1 , з 09.10.1995 року, вели спільне господарство та спільно виховували доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 15/.

При вирішенні заяви суд керується нормами СК України.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Як встановлено судом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , факт батьківства якого просить встановити заявниця відносно своєї дочки, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями125,130 Сімейного кодексу України.

Відповідно до змісту ч. 1, ч. 2 ст. 121СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.128 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3- у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зіст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Із належних доказів судом встановлено, що заявниця є особою, яка має право звертатись із вказаною заявою, оскільки є матір`ю дитини, а також те, що відомості про батька дитини в актовому записі про її народження внесені за вказівкою матері.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

З врахуванням досліджених письмових доказів та показань свідків, суд вважає, що факт, який просить встановити заявниця, підтверджений. Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне їй для захисту прав її неповнолітньої доньки.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про встановлення факту визнання батьківства відповідно до ст. 315 ч. 1 п. 1, ст. 319 ЦПК України.

Керуючись ст. 12, 23, 76, 81, 258, 259, 265, 273, 293, 294, ч. 2 ст. 315, ст. 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Іванківська селищна рада Вишгородського району Київської області про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки села Сидоровичі Іванківського району Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи,зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Київської області або через Іванківський районний суд Київської області.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2

Заінтересована особа: Іванківська селищна рада Вишгородського району Київської області, , місце знаходження: 07201, Київська область Вишгородський район смт. Іванків по вул. І. Проскури,47.

Суддя: Ю.В Ткаченко