Справа № 663/1930/21
Провадження №2/654/283/2022
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2022 року м. Гола Пристань
Голопристанський районний суд Херсонської області
у складі: головуючого судді Ширінської О.Х.,
за участі секретаря Синевид І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Гола Пристань Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи: Голопристанський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
ОСОБА_1 звернулася із вище вказаним позовом через свого представника - адвоката - Трофимову Г.М.
В обгрунутування заявлених позовних вимог представник позивача Трофимова Г.М. зазначила, що у червні 2021 року позивачу стало відомо, що відносно неї відкрито виконавче провадження ВП № 65811908 начальником Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григорян Наріною Альбертівною, де стягується з ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 - дошлюбне прізвище) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованість у розмірі 163 706, 00 грн.
В межах даного виконавчого провадження начальником Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григорян Наріною Альбертівною винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 15.06.2021 року, постанову про стягнення виконавчого збору від 15.06.2021 року, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 15.06.2021, постанову про арешт коштів боржника від 15.06.2021 року.
Вказаним виконавчим написом нотаріуса звернуто стягнення на суму заборгованості у розмірі 163 706, 00 грн.
Позивач не погоджується з наявністю у неї такої суми заборгованості, оскільки вона є спірною. Тобто в порушення вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис здійснено на підставі документів, які містять спір щодо розміру заборгованості.
Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.
Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і в наслідок цивільно-правової відповідальності - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).
У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).
З огляду на те, що при вчиненні виконавчого напису було порушено процедуру повідомлення позивача про те, що буде відбуватися стягнення заборгованості та посвідчуватися виконавчий напис, а також те, що існує спір щодо розміру заборгованості, виконавчий напис нотаріуса, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Із виконавчого напису нотаріуса вбачається, що з ОСОБА_1 (до шлюбу - ОСОБА_1 ), на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» стягується заборгованість у розмірі 163 706, 00 грн, з яких:
-8000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту;
-154 956, 00 - прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом;
-750 грн. плата за вчинення виконавчого напису.
Позивач не погоджується із зазначеним розміром заборгованості, спір щодо стягнення заборгованості підлягає розгляду в межах іншої справи та необхідним є встановлення природи даного кредитного договору, розміру заборгованості та періоду стягнення.
Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Трофимова Г.А., у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.
Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Треті особи: Голопристанський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.
Відповідно до статті 87 Закону (у редакції на час вчинення оспорюваного виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів.
Відповідно до п. п. 1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».
Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19) та постанови від 15.01.2020 року № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Позивач надала до суду копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , відповідно до якого вона, ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_5 , який було зареєстровано 25.06.2021 року Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), актовий запис № 1128. Після укладення шлюбу змінили прізвище на « ОСОБА_1 ».
Згідно зазначеного виконавчого напису нотаріуса строк платежу за кредитним договором № 537563 від 12 серпня 2018 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 12.08.2018 року по 01.03.2020 року. Сума заборгованості складає 162 956. 00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 8 000, 00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 154 956, 00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату зі стягувача ТОВ «ВЕЛЛФІН» у розмірі 750,00 грн., яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 163 706, 00 гривень.
В рамках виконавчого провадження № 65811908 начальником Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григорян Наріною Альбертівною винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 15.06.2021 року, постанову про стягнення виконавчого збору від 15.06.2021 року, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 15.06.2021, постанову про арешт коштів боржника від 15.06.2021 року.
Також, відповідачем як особисто , так і на вимогу суду, не надано належних письмових доказів розміру заборгованості позивача та її складових, які б містили суми та дати, з яких можливо було б встановити, коли боржник отримав кредит та в якому розмірі, коли проводив оплату, якщо проводив за вказаним кредитним договором, скільки днів прострочення сплати заборгованості, тобто чи є сума, заявлена кредитором до стягнення безспірною.
Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Крім того, представник позивача у позовній заяві вказує, що позивачем не було отримано письмового повідомлення - вимоги від банку чи відповідача про усунення порушень (сплати боргу) за кредитним договором.
Неотримання позивачем вимоги об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги відповідача або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.
Нотаріус, у свою чергу, не повідомила боржника про те, що до неї звернулися із заявою про вчинення виконавчого напису, не перевірила надіслання вимоги про усунення порушень за кредитним договором та отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Наслідки такого неповідомлення зазначені у п. 10 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», прийнятого на підставі постанови ВССУ № 2 від 07.02.2014 року, а саме вказано, що неповідомлення боржника про вимогу кредитора є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Таким чином, вчиняючи виконавчий напис, нотаріусомКиєво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. порушено вимоги законодавства, оскільки відповідачем взагалі не направлялося ОСОБА_1 будь-якого повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень.
За таких обставин, приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Виходячи з викладеного, встановивши, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною, приймаючи до уваги, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не мав повного обсягу документів, зокрема: доказів підтвердження отримання боржником претензії про погашення заборгованості за кредитним договором; не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником щодо розміру заборгованості, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом з порушенням чинного законодавства, а тому позовні вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню.
Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (стаття 133 ЦПК України).
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. за подання позову немайнового характеру та в сумі 454 грн. 00 коп. - за подання заяви про забезпечення позову, а тому враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з відповідача на користь позивача стягується вся сума сплаченого судового збору у загальному розмірі 1362, 00 грн.
Представник позивача адвокат Трофимова Г.М. просила суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.
Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Представник позивача в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу доказів не надав. Тому вказані витрати не можуть бути стягнуті з відповідача. В цій частині заявлені вимоги задоволенню не підлягають
З огляду на вище наведене та керуючись ст.ст.12, 13, 78, 81, 89, 141, 229, 258-259,263-268 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи: Голопристанський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.
В решті заявлених вимог -відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Голопристанський районний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 27.02.2023 року.

Суддя: О. Х. Ширінська