ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2022 року м. Одеса

справа №512/182/21

провадження №22ц/813/8476/22

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючий: Бездрабко В.О.,

судді: Семиженко Г.В., Склярська І.В.,

секретар судового засідання: Виходець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Чабан Ольгою Олегівною, на рішення Савранського районного суду Одеської області від 13 квітня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Бростовської Н.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Савранської селищної ради Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Савранської селищної ради Одеської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №078119 від 25 червня 2001року її бабі ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 2,829га, розташована на території Дубинівської сільської ради Савранського району Одеської області.

26 грудня 2001 року ОСОБА_2 склала заповіт на користь своєї доньки ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 Баланюк ОСОБА_4 померла.

Згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №078120 від 25 червня 2001року діду позивача ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 2,829га, розташована на території Дубинівської сільської ради Савранського району Одеської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 .

Спадкоємцем після померлих батьків за заповітом після матері та за законом після батька є їх донька - ОСОБА_3 (мати позивача), яка прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном в порядку ст.549 ч.2 ЦК УРСР 1963р., але оформитися в правах спадкоємця за життя не встигла.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла.

Спадкоємцем за законом після померлої ОСОБА_3 є позивач, яка 18 листопада 2011року звернулася до Савранської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої відкрито спадкову справу №302/2011 до майна померлої.

06 березня 2019року позивачем була подана до нотаріальної контори заява про видачу свідоцтва про право власності на майно, проте листом Любашівської районної державної нотаріальної контори №381/02-14 від 06 березня 2019року їй відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу про належність майна спадкодавцю.

Відсутність запитуємого нотаріусом документу унеможливлює для неї оформлення спадщини у встановленому законом порядку, а тому позивачка, як спадкоємець за законом першої черги після померлої ОСОБА_3 , просила визнати за нею право власності на спадкові земельні ділянки, що належали ОСОБА_2 і ОСОБА_5 , спадкоємцем яких була її померла мати ОСОБА_3 .

Рішенням Савранського районного суду Одеської області від 13 квітня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майна в порядку спадкування, відмовлено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем обставин щодо прийняття ОСОБА_3 у встановлені законом строки та з дотриманням визначеного законодавством порядку спадщини після померлих батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ; наявність у ОСОБА_3 прав на спірні земельні ділянки, які належали її батькам та включення цих ділянок до складу спадщини після померлої ОСОБА_3 , які можуть бути успадковані позивачем.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 , діючи через свого адвоката Чабан О.О., подала апеляційну скаргу, в якій, пославшись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та винести нову постанову про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при вирішенні справи суд не звернув уваги на те, що ОСОБА_3 , на користь якої був складений заповіт, згідно положень ст.549, 534 ЦК УРСР, 1963р., є такою, що прийняла спадщину після померлої ОСОБА_2 , оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так саме й позивач, як спадкоємець першої черги, яка постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_3 , в силу положень ст.1268 ч.3 ЦК України вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину після померлої матері.

Апелянт зазначила, що ОСОБА_3 також прийняла спадщину після померлого батька ОСОБА_5 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (ст.549 ЦК УРСР). Зокрема вона забрала собі на зберігання та володіла оригіналом свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» серії ОС №001980, здійснювала догляд за належною померлому земельною ділянкою та сплачувала земельний податок. Після смерті ОСОБА_3 земельною ділянкою опікувалася саме позивач.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Чабан О.О. апеляційну скаргу просила задовольнити. Пояснила, що мати позивача - ОСОБА_3 прийняла спадщину після померлих батьків. Прийняття спадщини обумовлено спільним проживанням спадкоємця разом з ОСОБА_2 та безпосереднім вступом в управління спадковим майном шляхом обробленням належних батькам земельних ділянок, оплатою податків за землю. Надати докази на підтвердження цих обставин позивач не може, оскільки минув великий проміжок часу зі смерті ОСОБА_5 . Інші спадкоємці до майна померлих баби та діда, крім їх доньки ОСОБА_3 , а після смерті останньої, крім позивача, відсутні.

Представник Савранської селищної ради Одеської області повторно у призначене судове засідання не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи селищна рада повідомлена в порядку, передбаченому ст.128 ч.6 ЦПК України, що підтверджується довідками про доставку судових повісток про виклик на офіційну електрону адресу відповідача. Причини неявки не повідомили.

Згідно ст.372 ч.2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері - ОСОБА_3 , з якою вона постійно проживала за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Дубинівської сільської ради №362 від 28 лютого 2019року (а.с.8).

18 листопада 2011 року Савранською районною державною нотаріальною конторою Одеської області за заявою позивача проведена реєстрація спадкової справи №52012044 до майна померлого спадкодавця ОСОБА_3 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Згідно листа Любашівської районної державної нотаріальної контори №381/02-14 від 06 березня 2019року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_3 у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу про належність майна спадкодавцю.

Також встановлено, що батьками ОСОБА_3 були ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , яким за життя згідно державних актів на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №078119 та серії ІІІ-ОД №078120 від 25 червня 2001року належали земельні ділянки площею по 2,829га кожному, розташовані на території Дубинівської сільської ради Савранського району Одеської області.

26 грудня 2001 року ОСОБА_2 склала заповіт на користь своєї доньки- ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 Баланюк ОСОБА_4 померла.

За життя спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 право власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом після померлої матері належним чином не оформила.

В той же час, відповідно до довідки Дубинівської сільської ради Савранського району Одеської області №362 від 28 лютого 2019року та довідки виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області №404 від 22 листопада 2022року встановлено, що на день смерті ОСОБА_2 разом з нею в одному будинку по АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані її донька ОСОБА_3 та онука (позивач у справі) ОСОБА_1

10 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 .

Згідно довідок Дубинівської сільської ради Савранського району Одеської області №359, 360 від 28 лютого 2019рокуна день смерті ОСОБА_5 проживав та був постійно зареєстрованим в АДРЕСА_2 . За цією адресою була зареєстрована співмешканка ОСОБА_5 - ОСОБА_7 .

В матеріалах справи відсутня інформація щодо заведення спадкової справи в органах нотаріату до майна померлого ОСОБА_5 .

Таким чином, у цій справі виникли правовідносини щодо визнання права власності на спадкове майно, спадщина на яке відкрилась для спадкоємця ОСОБА_3 у 2002 році, у період чинності ЦК УРСР, і успадковане майно спадкоємець за життя належним чином не оформив. Для позивача правовідносини щодо спадкування регламентуються ЦК України, 2004р.

Отже, якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Відповідно до статей 526, 529 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідомо, місцезнаходження майна або його основної частини. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки померлого.

Відповідно до статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За частинами першою, другою статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до частини другої статті 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст.13 ч.1, 3 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями ст.76-79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справа, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази, які приймаються судом, мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своєї сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Установивши, що ОСОБА_3 на час смерті ОСОБА_2 проживала разом із матір`ю, то в силу ст.549 ЦК УРСР вона вважається такою, що прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном у вигляді належної померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 земельної ділянки. Оскільки усе своє майно ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_3 , склавши 26 грудня 2001року заповіт на користь останньої, то ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом набула право власності на спадкове майно, яке не оформила належним чином.

В той же час, за результатами розгляду апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність належними та допустимими доказами факту прийняття ОСОБА_3 спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_5 .

Суд критично оцінює посилання представника позивача про те, що ОСОБА_3 після смерті батька обробляла належну йому земельну ділянку, сплачувала земельний податок, як такі що не доведені перед судом.

Встановлені у справі обставини свідчать, що на час смерті ОСОБА_5 проживав окремо, разом з іншою особою, відносно якої позивачем не надано відомостей, що унеможливлює для суду встановлення кола можливих інших спадкоємців після померлого ОСОБА_5 .

Надання позивачем до суду апеляційної інстанції копії свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства "Колос" серія ОС №001980 від 02 травня 2001року виданого ОСОБА_5 , за наявності виданого йому 25 червня 2001року державного акту на землю, вищенаведені висновки суду не спростовує. Також колегія суддів визнає неприйнятною інформацію, яка міститься в довідці виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області №405 від 22 листопада 2022року про те, що позивач ОСОБА_1 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 хоронили дідуся та батька ОСОБА_5 за свої кошти, оскільки з дня смерті спадкодавця минуло 20 років, на підставі яких доказів виконком селищної ради встановив зазначені обставини не повідомлено. Крім того, на час смерті дідуся позивач, 1988 року народження, була неповнолітньою, а тому інформація про те, що вона за власний кошт проводила поховання, також викликає обґрунтовані сумніви щодо достовірності, викладеної у цій довідці інформації.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції адвокатом позивача Чабан О.О. не надано достовірних доказів на підтвердження перебування належної ОСОБА_5 земельної ділянки у володінні або користуванні ОСОБА_3 , а в подальшому ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ст.1225 ч.1 ЦК України).

Встановлено, що померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 заповіт не складався. Спадкоємцем за законом є її донька - позивач ОСОБА_1 , яка на день смерті ОСОБА_3 проживала разом з матір`ю та в силу положень ст.1268 ч.3 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

Ураховуючи, що на час смерті ОСОБА_3 набула в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2,829га, розташовану на території Дубинівської сільської ради Савранського району Одеської області, яка належала ОСОБА_2 згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №078119 від 25 червня 2001року, то ця земельна ділянку увійшла до складу спадщини, право власності на яку в порядку спадкування слід визнати за ОСОБА_1 .

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. На підставі ст.376 ЦПК України оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_3 на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_2 , підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нової постанови про задоволення цих вимог. В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Чабан Ольгою Олегівною, задовольнити частково.

Рішення Савранського районного суду Одеської області від 13 квітня 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_2 , скасувати.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2,829га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дубинівської сільської ради Савранського району Одеської області, та належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 26 грудня 2022року.

Головуючий : В.О. Бездрабко

Судді : Г.В. Семиженко

І.В. Склярська