справа № 208/571/22
№ провадження 2/208/1218/22
14 жовтня 2022 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
Головуючого, судді - Івченко Т.П.
За участю: секретаря судового засідання Оніщук Д.Р.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович «про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню»,-
26 січня 2022 року адвокат Шерекіна А.О., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з матеріалами позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп, треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович «про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню».
Згідно змісту позовних вимог ОСОБА_1 , просить:
-визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2454 від 19.08.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованість, яка становить 1 123 724,47 грн.;
-стягнути з Відповідача на користь Позивача судовий збір та витрати на правову допомогу.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в січні 2022 року йому стало відомо про те, що 19 серпня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. вчинено виконавчий напис № 2454, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованість, яка виникла на підставі кредитного договору №8/2007/840-К/1113-Н від 03.07.2007р., який було укладено між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Надра» та згідно виписки з рахунку боржника на 06.08.2021р. становить 1 123 724,47 грн..
На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою О.В. 28.12.2021р. відкрито виконавче провадження № 68013393, в ході якого прийнято постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 28 грудня 21 року (постанову про розмір мінімальних витрат ВП від 28.12.21р., постанову про арешт майна боржника від 28.12.21р., постанову про арешт коштів боржника від 11.01.2022р., постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.01.22р.). Вказане вище стало відомо коли Позивач отримав повідомлення у застосунку Дія та з Інформації про виконавче провадження від 24.01.2022р., яку він отримав через АСВП шляхом доступу через ідентифікатор доступу до ВП, у зв`язку із чим, стверджує що Позивач не знав та не міг знати про наявність оскаржуваного виконавчого напису та відкритого ВП № 68013393 раніше 24 січня 2022р.
Позивач стверджує, що про оскаржуваний виконавчий напис нічого не знав, будь-яких листів чи повідомлень від ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та/або приватного нотаріуса не отримував, а сума заявлена до стягнення є безпідставною та необґрунтованою, у зв`язку із чим, вважає, що оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню.
З вчиненим виконавчим написом № 2454 від 19.08.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованість, яка становить 1 123 724,47 грн., позивач не згоден, з підстав існування між сторонами на момент його вчинення спору щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, а також спірний виконавчий напис був вчинений нотаріусом за відсутності всіх необхідних документів, зокрема, оригіналу кредитного договору, документів та доказів направлення, а також отримання боржником повідомлення про наявність заборгованості, а тому виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, в порушення вимог а Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, ст..ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат».
Нотаріус вчинив даний виконавчий напис без доказів направлення та отримання письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, чим було порушено моє право щодо надання заперечень проти розрахунку заборгованості, визначеної відповідачем.
При зверненні із позовом, стороною позивача заявлено про розгляд справи без участі позивача, із зазначенням згоди на ухвалення заочного рішення суду.
Відповідачем Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», у встановлений судом строк не надано відзиву на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними матеріалами.
Треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Журид Сергій Миколайович, на подачу пояснень не скористались, будь-яких документів на адресу суду не надали.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.
Так, 26 січня 2022 року через систему «Електронний суд» позивачем подано до провадження суду даний позов.
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 січня 2022 року відкрито спрощене провадження у цивільній справі, з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.
Сторонам було направлено копію ухвали від 26 січня 2022 року, а також відповідачу, 3-ім особам, було направлено копію позовної заяви із додатками.
Разом із позовом, позивачем через систему «Електронний суд» подано заяву про забезпечення позову, яка Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 січня 2022 року задоволена повністю.
Також, позивачем 26 січня 2022 року подано клопотання про витребування доказів, яка Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 січня 2022 року задоволена.
16 лютого 2022 року, 08 червня 2022 року, 25 серпня 2022 року від представника позивача адвоката Шерекіної А.О. подано заяву про проведення розгляду справи за відсутності сторони позивача.
Також, 29 серпня 2022 року адвокатом Шерекіної А.О., як представником позивача подано заяву про стягнення з відповідача на користь позивача в оплату послуг на отримання правової допомоги 8000 гривень, за договором № 20/01 від 20 січня 2022 року між адвокатом та позивачем.
06 вересня 2022 року від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Скребець О.С. подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
01 вересня 2022 року через систему «Електронний суд» представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», ОСОБА_2 подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Вимогами п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Зазначений кредитний договір не був нотаріально посвідченим, та містив п. 7.2. що спіні питання за цим Договором підлягають врегулюванню шляхом переговорів, Якщо сторони не зможуть дійти згоди зі спірних питань шляхом переговорів, то такий спір розглядаються згідно з чинним законодавством України.
Умов врегулювання питання виконання зобов`язань шляхом вчинення виконавчого напису зазначений договір не містив.
19.08.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.1. вчинено виконавчий напис № 2454, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованість, яка виникла на підставі кредитного договору №8/2007/840-К/1113-Н від 03.07.2007р., який було укладено між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Надра» та згідно виписки з рахунку боржника на 06.08.2021р. становить 1 123 724,47 грн., що підтверджено Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи Олександра Володимировича, від 28 грудня 2021 року у ВП № 68013393 (а.с. 29), а також інформаційним витягом з реєстру про виконавче провадження станом на 24 січня 2022 року (а.с. 42-46).
На ухвалу суду про витребування доказів, копії матеріалів за проведеним виконавчим написом вчиненим 19.08.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.1. вчинено виконавчий напис № 2454, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованість, яка виникла на підставі кредитного договору №8/2007/840-К/1113-Н від 03.07.2007р., який було укладено між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Надра» та згідно виписки з рахунку боржника на 06.08.2021р. становить 1 123 724,47 грн., до суду подано не було, ні відповідачем на спростування позиція позивача, ні приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І..
Крім того, в межах ВП № 68013393 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. також винесені постанови про арешт майна боржника 28 грудня 2021 року (а.с. 20-22), постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 28 грудня 2021 року (а.с. 32-34), постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 28 грудня 2021 року (а.с. 39-41), постанову про звернення стягнення на заробітну плату пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11 січня 2022 року (а.с. 23-25), постанову про арешт коштів боржника від 11 січня 2022 року (а.с. 26-28).
Так, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника.
Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Така правова позиція викладена у постановах Великою Палатою Верховного Суду: від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлено Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 N296/5 (далі - Порядок), та Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882 (далі - Інструкція).
Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» в чинній станом на дату вчинення оспорюваного виконавчого напису редакції визначає умови вчинення виконавчих написів, зокрема, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Результат аналізу зазначених норм дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій.
Безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється таким чином: боржник повинен бути повідомлений не менш ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.
Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.
Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.
У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).
Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:
- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;
- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).
Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 1 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17.
Проте згідно до зазначеного договору, з боку відповідача не надано підтвердження про врегулювання цього питання до звернення із заявою про вчинення виконавчого напису нотаріусом, в тому числі і підтвердження права вимоги за даним договором саме до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».
Крім того, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», будучи обізнаним про судовий спір, до справи також не надало жодного належного і допустимого доказу на підтвердження наявності прав вимоги за кредитним договором № 8/2007/840-К/1113-Н, як підставу для звернення за виконавчим написом до нотаріусу.
19.08.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.1. вчинено виконавчий напис № 2454, але даних про належне сповіщення чи повідомлення про заміну кредитора, для виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором , та розрахунок такої заборгованості станом на 19 серпня 2021 року відповідачем до справи не подано.
Позиція заявлена позивачем, про незгоду із сумою боргу, та підстав вимоги відповідачем, зводить позицію про її безспірність не обґрунтованою, яка з боку відповідача жодним належним і допустимим доказом не спростована.
Також в матеріалах справи відсутні документи, що стали підставою для вчинення виконавчого напису, на підтвердження його обґрунтованості в частині безспірності суми вказаною у ньому.
У матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності права вимоги відповідача на час вчинення напису, розрахунок заборгованості, претензія про усунення порушень за кредитним договором, адресована ОСОБА_1 , докази направлення такої претензії боржнику і докази її отримання боржником.
Також відсутні данні про те, що ОСОБА_1 має зобов`язання перед іншими особами, які здійснили би Відступлення Прав Вимоги та заміну кредитора у договірних правовідносинах за Кредитним договором, і про те що в передбаченому порядку статтею 1082 ЦК України, позивач був повідомлено про здійснення відступлення таких вимог як то підставу для звернення саме Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» за вчиненнями виконавчого напису.
Як встановлено судом, жодних документів, відповідачем на підтвердження своєї позиції надано не було.
Тобто, докази виконання вимог Порядку щодо надання документів, що підтверджують безспірність вимог - відсутні.
Окрім того, суд зазначає, що матеріали справи не дають підстав для висновку про існування кредитних зобов`язань взагалі, наявності факту їх порушення боржником, встановлення їх дійсного обсягу, тобто наявність та розмір боргу не підтверджено.
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.
Жодних копій/оригіналів документів, які б підтверджували наявність права вимоги та безспірність боргу для вивчення та долучення до матеріалів справи ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШ» також надано не було.
За ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.
Згідно вимог ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
З урахуванням наведеної вище сутності принципу змагальності та тих обставин, що саме відповідач у справі мав можливості довести зазначену обставину, чого ним зроблено не було та фактично бездоказово презюмовано дотримання порядку позасудового стягнення боргу. Суд констатує, що відповідачем не доведено дотримання вимог Порядку щодо надання документів, що підтверджують безспірність вимог, що з урахуванням процесуальної поведінки відповідача по справі, який не надає жодних доказів на підтвердження правомірності своєї позиції та спростування доводів позивача, саме відповідач у цьому випадку несе ризик настання пов`язаного з цим процесуального наслідку у вигляді задоволення позову.
Отже, на підставі оцінки наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис вчинений 19.08.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.1. вчинено виконавчий напис № 2454, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованість, яка виникла на підставі кредитного договору №8/2007/840-К/1113-Н від 03.07.2007р., який було укладено між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Надра» та згідно виписки з рахунку боржника на 06.08.2021р. становить 1 123 724,47 грн., без дотримання нотаріусом вимог, передбачених Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій, оскільки стягувачем не подано всіх документів, на підставі яких стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, отже нотаріус не міг переконатись належним чином у безспірності розміру заборгованості, що підлягає стягненню, і сама заборгованість та наявність права її вимоги відповідачем під час розгляду справи належним чином не підтверджена.
Варто також зазначити, що відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.
Відомостей щодо нотаріального посвідчення кредитного договору та самого договору, на підставі якого вчинено виконавчий напис, відповідачем також надано не було, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, недоведеності безспірності вимог стягувача, відтак позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, знайшли своє підтвердження під час розгляду та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України.
Так, згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем було сплачено судовий збір за подачу позову в розмірі 992 гривні 40 копійок, а також судовий збір за звернення із клопотанням про забезпечення позову у сумі 496 гривень 20 копійок. Також позивачем понесені витрати з оплати отриманої правової допомоги від адвоката Шерекіної А.О. що підтверджено її заявою від 29 серпня 2022 року як представника позивача подано про стягнення з відповідача на користь позивача в оплату послуг на отримання правової допомоги 8000 гривень, за договором № 20/01 від 20 січня 2022 року між адвокатом та позивачем, що підтверджено копією самого договору, ордеру, додаткової угоди № 1 від 25 серпня 2022 року, згідно до якої заявлена сума складається із вартості складання та подання позовної заяви у розмірі 4000,00 гривень, складання та подання заяви про забезпечення позову у розмірі 2000,00 гривень, складання та подання заяви про витребування доказів 1500,00 гривень, підготування додатків до позовної заяви у розмірі 500,00 гривень.
Так, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Зазначені вище заяви сторони позивача подані в строки визначені ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Проте, 06 вересня 2022 року від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Скребець О.С. подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
Заявлених підстав для застосування приписів ст. 136 ЦПК України, судом не встановлено.
А тому враховуючи, що заявлені витрати як понесені стороною позивача підтверджені в ході судового розгляду на підставі доказів, і узгоджуються із приписами ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про їх обґрунтованість.
На підставі зазначеного заява сторони позивача підлягає задоволенню, а заява сторони відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги яка не є обґрунтованою, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 15, 76-82, 89, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп, треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович «про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню», - задовольнити повністю.
понесені судові витрати за сплату судового збору в сумі 1 488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок.
понесені судові витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складений 18 жовтня 2022 року.
Суддя Івченко Т. П.