БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2-з/356/3/22
Справа № 356/91/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2022 року Суддя Березанського міського суду Київської області Лялик Р.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову подана ОСОБА_1 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України після відкриття провадження у справі.

Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що в провадженні Березанського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за її позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Із відповідачем по справі ОСОБА_2 вона перебувала в зареєстрованому 14 серпня 1999 року шлюбі .

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 18 вересня 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є їхньою з відповідачем спільною сумісною власністю, та вона до цього часу не має до нього реального доступу та позбавлена будь-якої можливості користуватися ним з вини відповідача ОСОБА_2 , оскільки він створює їх всілякі перешкоди. Крім того, протягом тривалого часу, не допускаючи позивачку до будинку, відповідач ОСОБА_2 використовує його не за цільовим призначенням, а саме займаючись незаконною підприємницькою діяльністю використовує окремі жилі та приміщення загального користування під міні-готель із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », надаючи їх для проживання іншим громадянам та отримуючи за ці послуги відповідну оплату, чим грубо порушує її законні права та інтереси як співвласника вищевказаного будинку. З цією метою відповідач поширює відповідні оголошення в Інтернеті, що підтверджується скріншотами, які додаються до заяви про забезпечення позову.

Відповідачем грубо порушуються норми Сімейного та Цивільного кодексів України, оскільки позивачка ніякої згоди на нецільове, тобто під міні-готель, використання житлового будинку не надавала і відповідач ці питання не узгоджував і такого дозволу від неї не отримував, а діяв самоправно на свій страх і ризик. Крім того, відповідач ОСОБА_2 неодноразово висловлювався про те, що він без відома позивачки переоформить на іншу особу спірний будинок, тобто проведе його відчуження.

Враховуючи ті обставини, що право власності на вищевказане спірне майно, набуте позивачкою та відповідачем за час шлюбу, яке є їхньою спільною власністю, зареєстроване на відповідача по справі ОСОБА_2 , у позивачки є всі підстави сумніватися та побоюватися того, що останній має всі реальні можливості на свій розсуд розпорядитися спірним будинком і провести його відчуження, а також земельних ділянок на користь третіх осіб, що може істотно ускладнити та унеможливити виконання рішення суду у справі та призвести до грубого порушення її законних прав та інтересів. А тому, вважає, що судом необхідно вжити заходи щодо забезпечення позову, передбачені ст. 150 ЦПК України, а саме шляхом накладення арешту на спірне майно та заборони відповідачу ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження спірного будинку та земельних ділянок на користь третіх осіб у будь-якій цивільно-правовій формі або в користування третім особам.

Відтак, ОСОБА_1 просить суд вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя шляхом накладення арешту на спірне майно, а саме: 1) на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) на земельну ділянку площею 0, 0548 га, дата державної реєстрації земельної ділянки 28.02.2019 року, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: відділ у Баришівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області. Цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 104; кадастровий номер земельної ділянки: :08:010:0055; 3) на земельну ділянку площею 0, 0452 га, дата державної реєстрації земельної ділянки 28.02.2019 року, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: відділ у Баришівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області. Цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 104; кадастровий номер земельної ділянки: :08:010:0056; а також заборонити відповідачу по справі ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження спірного будинку та земельних ділянок на користь третіх осіб у будь-якій цивільно-правовій формі або передачу спірного майна в користування третім особам.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Так, згідно ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Подана ОСОБА_1 заява за змістом та формою відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

При поданні заяви про забезпечення позову заявницею дотримано порядок подання заяви про забезпечення позову, визначений ч. 1 ст. 152 ЦПК України.

Згідно ч. 7-8 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Суд вважає, що заявницею не доведено та не подано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачки до ухвалення рішення в цивільній справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 151, 153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Суддя: Р. М. Лялик