Номер провадження: 22-ц/813/949/22
Справа № 495/3972/16-ц
Головуючий у першій інстанції Боярський О.О.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 лютого 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, ухвалене під головуванням судді Боярського О.О. 11 червня 2018 року у м. Білгород-Дністровський Одеської області, -

встановила:

13 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 лютого 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що постановлене за вказаним позовом рішення не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки на той час судом не було встановлено той факт, що ПАТ «Приватбанк» самостійно здійснював перерахунок коштів з картки ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 на картку НОМЕР_2 , що обслуговувалася позивачем ПАТ «Акцент-Банк».

Тобто, 09.12.2013 року, 13.12.2013 року та 07.08.2013 року відповідач ОСОБА_1 не здійснював погашення кредиту за карткою ПАТ «Акцент-Банк» № НОМЕР_2 . Отже, за даними Розрахунку заборгованості, остання дата платежу саме ОСОБА_1 є 17.12.2012 року та враховуючи, що з позовною заявою про стягнення заборгованості ПАТ «Акцент-Банк» звернувся 23.05.2016 року, то останнім пропущений строк на звернення до суду, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 червня 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами було задоволено.

Скасовано рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 лютого 2017 року по справі № 495/3972/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалено по справі № 495/3972/16-ц нове рішення про відмову у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі представник Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, на думку апелянта, на час постановлення оскаржуваного судового рішення, а також на час подання апеляційної скарги, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 жовтня 2017 року у справі №495/7992/16-ц (на яке посилався суд першої інстанції), не набрало законної сили і факти, встановлені ним, потребували окремого доказування.

Сторони про розгляд справи на 24 травня 2022 року були сповіщені належним чином.

Заяв, клопотань на адресу Одеського апеляційного суду від сторін по справі не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що нововиявленою обставиною у справі є заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 жовтня 2017 року № 495/7992/16-ц, у якому було встановлено, що ПАТ «ПриватБанк», без погодження з ОСОБА_1 , здійснював перерахунок коштів з його картки № НОМЕР_1 на картку ПАТ «Акцент-Банк» № НОМЕР_2 в такому порядку: 13.12.2013 року - 172,65 грн., 09.12.2013 року - 207,75 грн., 07.08.2013 року - 1090 грн.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, з наступних підстав.

Рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Підставами для такого перегляду є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (частина перша та пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 19/028-10/13 від 30 червня 2020 року).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення.

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Вказане кореспондується із правовою позицією, висловленою у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 9901/819/18 від 14 квітня 2021 року (пункт 6.38)).

Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України» («Zheltyakov v. Ukraine», заява № 4994/04, § 42-43)).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Таким чином, безпідставним є посилання суду, у якості нововиявленої обставини, на заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 жовтня 2017 року у справі № 495/7992/16-ц, оскільки обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України, у зв`язку із чим у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів зазначає, що заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 жовтня 2017 року у справі № 495/7992/16-ц є доказом і обставини,

встановлені цим рішенням суду, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України).

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не визначився з характером спірних правовідносин, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку із чим рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 червня 2018 року підлягає скасуванню із постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Крім того, на підставі положень ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» підлягають стягненню судові витрати за подання апеляційної скарги в сумі 2 643 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити частково

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 червня 2018 року скасувати, постановити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 лютого 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» () судові витрати в сумі 2 643 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 27 червня 2022 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе