Провадження №6/522/249/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м.Одеса

Приморський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Домусчі Л.В.,

при секретарі судового засідання Кулябко О.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Одесі заяву представника ОСОБА_1 адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі №522/16777/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, стягнення неустойки по заборгованості по аліментам,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, стягнення неустойки по заборгованості по аліментам.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 18.11.2014 року позов ОСОБА_2 - задоволено.

До суду 06.08.2022 року надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Тищенка С.Ю., згідно якої просив визнати виконавчий лист, виданий 21.01.2015 року на виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 18.11.2014 року щодо стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 2 415,00 грн. по зазначеній справі.

В обґрунтування поданої заяви посилався на те, що Приморським районним судом м.Одеси 21.01.2015 року було видано виконавчий лист на виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 18.11.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойки за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 2 415,00 грн. Нажаль, дитина ОСОБА_3 , на утримання якої стягувались кошти, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Боржник звернувся до Другого Приморського відділу ДВС ГТУЮ з клопотанням про закінчення виконавчого провадження та скасування всіх заходів забезпечення виконавчого провадження. Вказував, що дана заява боржника не розглянута та досі виконавче провадження не закінчено, обмеження щодо виїзду не зняті. З огляду на те, що спірні правовідносини щодо стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів не допускають правонаступництва, вважає, що існують підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконувати рішення суду на майбутнє є неможливим через смерть дитини.

Матеріали заяви разом зі справою суддя отримала 05.09.2022 року.

Ухвалою суду від 09.09.2022 року було призначене судове засідання з приводу розгляду заяви представника ОСОБА_1 адвоката Тищенка С.Ю. про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню на 16.09.2022 року.

У судове засідання призначене на 16.09.2022 року сторони не з`явилися, 16.09.2022 року представник заявника адвокат Тищенко С.Ю. на електронну адресу суду надав клопотання про відкладення, розгляд справи відкладено на 23.09.2022 року.

У судове засідання призначене на 23.09.2022 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 25.10.2022 року.

У судове засідання призначене на 25.10.2022 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 16.11.2022 року.

У судове засідання призначене на 16.11.2022 року сторони не з`явилися, 16.11.2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Тищенко С.Ю. надав суду заяву, якій справу просив розглядати за відсутністю сторони заявника. Розгляд справи відкладено на 21.12.2022 року.

У судове засідання призначене на 21.12.2022 року сторони не з`явилися, в матеріалах справи міститься заява представник ОСОБА_1 адвоката Тищенко С.Ю., якій останній просив суд справу розглядати за відсутністю сторони заявника.

Відповідно до ч.3 ст.432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 22.12.2022 року.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, стягнення неустойки по заборгованості по аліментам.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 18.11.2014 року позов ОСОБА_2 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 2 415,00 грн.

Збільшено розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набуття рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Приморським районним судом м.Одеси 21.01.2015 року на виконання рішення суду від 18.11.2014 року видано виконавчий лист про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 2 415,00 грн.

Постановою державного виконавця Другого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції Романовської О.Л. від 17.03.2016 року було відкрито виконавче провадження №50541686.

Ухвалою суду від 15.11.2016 року встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа - до виконання зобов`язань за рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 18.11.2014 року по справі №522/16777/14 та рішенням Київського районного суду м.Одеси від 25.09.2014 року по справі №522/7865/14-ц.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14.03.2017 року ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 15.11.2016 року залишено без змін.

Донька сторін ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Саме у зв`язку зі смертю доньки, а також тим, що спірні правовідносини щодо стягнення аліментів не допускають правонаступництва, заявник просить визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи дане питання суд виходить із наступного.

Згідно ч.2 ст.432 Цивільного процесуального кодексу України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч.1 ст.18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» звернути увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав.

Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

При цьому, вбачається, що станом на 31 травня 2017 року у боржника існувала заборгованість по сплаті неустойки за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 2 415,00 грн. Доказів протилежного суду не надано.

Викладені обставини також встановлені в ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2019 року під час розгляду справи №522/16777/14-ц за скаргою ОСОБА_1 на дії Другого Приморського відділу ДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області, за участі стягувача ОСОБА_2 . Окрім того, судом за розглядом скарги було встановлено, що виконавче провадження не підлягає закриттю, якщо наявна заборгованість по сплаті аліментів.

Таким чином суд вважає, що не припиняються зобов`язання боржника з виплати аліментної заборгованості (сплаті неустойки за несвоєчасну сплату аліментів), яка існувала станом на день смерті доньки. Отже, виконавчий лист №522/16777/14-ц, виданий Приморським районним судом м.Одеси, в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 2 415,00 грн., є таким, що підлягає виконанню.

З огляду на вищевикладене, ураховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що заява представника ОСОБА_1 адвоката Тищенка С.Ю. про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поданої в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойку за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 2 415,00 грн., не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.3-13, 43,44, 76, 77, 80, 81, 89, 247, 258- 261, 354, 432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви представника ОСОБА_1 адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича про визнання виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м.Одеси в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 2 415,00 грн., таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі №522/16777/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, стягнення неустойки по заборгованості по аліментам відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 22.12.2022 року.

Суддя Л.В. Домусчі