Дата документу 14.12.2022 Справа № 332/3529/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/3529/20 Головуючий у 1 інстанції: Сінєльник Р.В.
Провадження № 22-з/807/132/22 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
«14» грудня 2022 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Дашковської А.В.,
суддів: Подліянової Г.С.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (недооблікованого) об`єму природного газу,-
В грудні 2020 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (недооблікованого) об`єму природного газу.
Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» вартість донарахованого не облікованого об`єму та обсягу природного газу у сумі 137916,36 грн. та судовий збір в розмірі 2102 грн.
Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2021 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» подало апеляційну скаргу.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2022 року апеляційну скаргу АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» залишено без задоволення, рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2021 року залишено без змін.

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції за подання відзиву на апеляцій скаргу в розмірі 2000 грн., посилаючись на подання такого клопотання та відповідних доказів у відзиві на апеляційну скаргу АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз».

АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» подало заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення суду, в яких посилалось на те, що надана квитанція від 18 квітня 2022 року за формою № ПО_Д2, затвердженою наказом Укрсоюзсервіс від 29 вересня 1995 року №8, не є належним доказом, оскільки вказаним наказом затверджено форми документів суворої звітності, що застосовуються для оформлення замовлень та розрахунків із споживачами за побутові послуги, відповідно до умов угоди про надання правової допомоги винагорода та порядок її сплати визначається згідно додатку до цієї угоди, додаток в матеріалах справи відсутній.

Обговоривши доводи заяви, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Така правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20), від 19 серпня 2020 року у справі № 195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані, зокрема: договір про надання правничої (правової) допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, тощо); документи, що підтверджують оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження, тощо), а також документи на підтвердження надання адвокатом та отримання клієнтом професійної правничої допомоги (акт приймання-передачі), із детальним описом вчинених ним відповідних дій (не тільки щодо участі в судових засіданнях, а інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі, зокрема, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів тощо) Зазначені витрати позивача мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 140 ЦПК України розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат. Розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження,забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Граничний розмір компенсації витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 360 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи (ч. 4 ст. 360 ЦПК України).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 правнича допомога в суді апеляційної інстанції надавалась адвокатом Штенгеловим О.В., який здійснював представництво інтересів позивача на підставі угоди про надання правової допомоги від 06 листопада 2019 року, ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АР № 1087692 від 18 квітня 2022 року (т. 1 а.с.136, т. 2 а.с. 60).

При зверненні до суду апеляційної інстанції з відзивом на апеляційну скаргу АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 надав акт приймання-передачі наданих послуг до Угоди про надання правової допомоги, укладеної адвокатом Штенгеловим О.В., та ОСОБА_1 06 листопада 2019 року, від 18 квітня 2022 року, згідно з яким було надано послуги - написання та подання відзиву на апеляційну скаргу АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (вартість послуги 2000 грн.), та квитанцію від 18 квітня 2022 року форми № ПО_Д2, затвердженої наказом Укрсоюзсервіс від 29 вересня 1995 року №8, на суму 2000 грн. (т. 2 а.с.64, 65).

Відповідно до умов угоди про надання правової допомоги від 06 листопада 2019 року винагорода за цією угодою та порядок її сплати визначається згідно додатку до цієї угоди (п. 3.1).

Частиною 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2022 року, в задоволені позовних вимог відмовлено, тому на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн. підлягають стягненню з позивача на користь відповідача за надані послуги адвоката на стадії апеляційного провадження.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи заперечення АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» з огляду на наступне.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року в справі № 686/5064/20, від 4 червня 2021 року в справі №160/13273/19.

Питання щодо застосування процесуальних норм права, які регулюють порядок розподілу судових витрат за надану професійну правничу допомогу на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою було предметом дослідження судами різних юрисдикцій.

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року в справі №648/1102/19 суд дійшов висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Також, висновок про те, що витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, зроблено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду в складі суддів Касаційного господарського суду від 3 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19.

Тобто, факт оплати таких послуг не є обов`язковою передумовою можливості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у разі якщо стороною, на користь якої ухвалено рішення суду, подано необхідні докази, які підтверджують надання відповідних послуг щодо розгляду конкретної судової справи.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що п. 3.1 угоди про надання правової допомоги від 06 листопада 2019 року не визначає обов`язкову форму додатку, яким визначається винагорода, що свідчить про те, що такий додаток може бути складений, зокрема, й у вигляді акту приймання-передачі наданих послуг, акт приймання-передачі наданих послуг від 18 квітня 2022 року був складений до Угоди про надання правової допомоги від 06 листопада 2019 року, а отже, відсутні підстави вважати, що відповідачем та його представником не узгоджено вартість наданої послуги (написання та надання відзиву на апеляційну скаргу), в розмірі 2000 грн. в зазначеному акті.

Вказаний розмір судових витрат є співмірним із складністю справи та наданої адвокатом послуги, часом, витраченим адвокатом на надання послуги, її обсягом, ціною позову та значенням справи для сторони.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Прийняти у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (недооблікованого) об`єму природного газу додаткову постанову наступного змісту.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 грудня 2022 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: Г.С. Подліянова

І.В. Кочеткова