Справа № 214/9972/21
2/214/2541/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 грудня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Собченко Н.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

її представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Криворізької міської ради, Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про визнання права особистої приватної власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 25 червня 2001 року по 20 серпня 2015 року разом із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона та ОСОБА_3 з 22 квітня 1983 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 08.07.1997 року, виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням №С-816 від 23.06.1997 року, позивач та ОСОБА_3 , у період зареєстрованого шлюбу набули у власність квартиру АДРЕСА_2 . 25 червня 2001 року шлюб між позивачем та ОСОБА_3 було розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_1 Кандяк ОСОБА_4 помер. Однак, позивач зазначає, що з моменту розірвання шлюбу, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2 по момент смерті ОСОБА_3 , вони продовжували подружнє життя разом у вказаній вище квартирі, вели спільне господарство, купували техніку, меблі, робили ремонт у квартирі, мали спільний бюджет, піклувались та підтримували один одного, тобто знаходились у фактичних шлюбних відносинах. Відтак, позивач вважає, що оскільки вона проживала з ОСОБА_3 у цивільному шлюбі з 2001 року по 2015 рік, тобто більше 5 років до часу відкриття спадщини, то вона відноситься до четвертої черги спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на належну йому за життя 1/2 частку квартири АДРЕСА_3 .

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник Виконавчого комітету Криворізької міської ради у судове засідання не з`явилась, але надала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглядати справу за участі представника Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради.

Представник Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради у судове засідання також не з`явилась, але матеріали справи містять надану нею письмову заяву, в якій вона просить суд розглянути справу за її відсутності, вирішення якої поклала на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_5 , будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що вона знає позивача з 2002 року як сусідку, так як проживала з нею на одній площадці до 2020 року. ОСОБА_3 також знала він був чоловіком позивача. Позивач та ОСОБА_3 проживали разом у квартирі АДРЕСА_4 до самої смерті останнього. Зауважила, що вона добре знала їх сім`ю, у них були дружні відносини. Знає, що позивач і лікувала ОСОБА_3 , і ховала його коли він помер.

Свідок ОСОБА_6 , будучи допитаною у судовому засіданні, показала, що позивача знає з 80-х років, так само як і ОСОБА_3 . Вона була їх сусідкою по сусідньому під`їзду та добре знала їх сім`ю. Вони постійно проживали разом у квартирі АДРЕСА_4 , а після смерті ОСОБА_3 позивач продовжила сама проживати у вказаній квартирі. Зауважила, що після розірвання шлюбу позивач та ОСОБА_3 продовжили проживати разом та вести спільне господарство до смерті ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, згідно Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , позивач та ОСОБА_3 з 22 квітня 1983 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.9).

Згідно Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 08.07.1997 року, виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням №С-816 від 23.06.1997 року, позивач та ОСОБА_3 , у період зареєстрованого шлюбу, набули у власність квартиру АДРЕСА_2 (а.с.8).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , шлюб між позивачем та ОСОБА_3 було розірвано (а.с.10).

Згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Кандяк ОСОБА_4 помер (а.с.7).

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому за життя частки у квартирі АДРЕСА_3 .

Відповідно до положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так, судом на підставі показань свідків, допитаних у судовому засіданні встановлено факт постійного проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 25 червня 2001 року по 20 серпня 2015 року разом із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розглядаючи позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на 1/2 частку вказаної вище квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи та Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 08.07.1997 року, виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням №С-816 від 23.06.1997 року, квартира АДРЕСА_2 була набута на праві приватної спільної сумісної власності позивачем та ОСОБА_3 , у період їх зареєстрованого шлюбу (а.с.8).

При цьому, оскільки зазначена квартира була набута у власність позивачем та ОСОБА_3 в 1997 році, тобто до набрання чинності діючим Сімейним кодексом України, то суд керуючись положеннями КпШС України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КпШС України, яка встановлює презумпцію віднесення майна до спільної сумісної власності подружжя, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Згідно зі ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, їх частки є рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Таким чином, враховуючи доведеність обставин набуття у власність зазначеної вище квартири в період перебування позивача та ОСОБА_3 в офіційно зареєстрованому шлюбі, того, що судом не встановлено наявності будь-якої домовленості між подружжям щодо поділу спільного майна з відступленням від рівності часток, суд приходить до висновку, що частка кожного із подружжя - співвласників у спірній квартирі є рівною та складається із 1/2 її частки, а відтак після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді належної йому за життя 1/2 частки вказаної вище квартири.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Отже, суд уважає, що позивач, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, виявила бажання прийняти спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 у вигляді належної йому за життя 1/2 частки квартири АДРЕСА_3 , на яку відповідно до матеріалів дослідженої судом спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 ніякі інші особи не претендують, а тому приходить до висновку про можливість визнання за позивачем права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 на належну йому за життя 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 .

Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1218, 1264, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 141, 263-265, 268, 273, 315, 354-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 25 червня 2001 року по 20 серпня 2015 року разом із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 )право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.