Справа № 367/441/19
Провадження №2/367/907/2022
УХВАЛА

Іменем України

15 грудня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі

судді Карабаза Н.Ф.,

за участю секретаря Зінюк І.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Л.К.О.» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу,

в с т а н о в и в:

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Л.К.О.» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу. В позовній заяві позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь філії «Л.К.О.- О» Товариства з обмеженою відповідальністю «Л.К.О.» суму основного боргу у розмірі 16 644,19 грн., загальну суму індексу інфляції за час прострочення, який складає 5361,4 грн., загальну суму трьох процентів річних за час прострочення, які складають 1 135,00грн. та судові витрати по справі.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 17.09.2014 року між ТОВ «Л.К.О.» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 був укладений господарський договір поставки № 2422, відповідно якого позивач постачав відповідачу товар в 2016 році за видатковими накладними на загальну суму 16 644,19 грн. Вказує, що з 12 червня 2017 року відповідачем припинено господарську діяльність як суб`єкта господарювання.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно договору поставки продукції № 2422 від 17.09.2014 року укладеного ТОВ «Л.К.О.» в особі виконавчого директора Філії «Л.К.О.-О» ТОВ «Л.К.О. Токарева О.О. та ФОП ОСОБА_1 постачальник зобов`язується поставляти продукцію покупцю згідно замовлення, а покупець зобов`язується своєчасно приймати цю продукцію та оплачувати її вартість.

12.06.2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 припинила свою підприємницьку діяльність, номер запису: 775.

Фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до відповідного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою (частина восьма статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 80 ГПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, господарський суд припиняв провадження у справі, якщо припинено діяльність суб`єкта господарювання, який був однією зі сторін у справі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 231 ГПК України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, господарський суд закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

У разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її права й обов`язки за укладеними під час здійснення підприємницької діяльності договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Фізична особа, яка мала статус суб`єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратила його, до 15 грудня 2017 року не могла бути стороною у господарському процесі, якщо для цього не було визначених ГПК України підстав. З часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи спори за її участю, зокрема пов`язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася нею раніше, слід було розглядати за правилами цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було відкрите у господарському суді до настання таких обставин. У разі припинення провадження у господарській справі на підставі пункту 6 частини першої статті 80 ГПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, спори за участю фізичної особи, яка припинила підприємницьку діяльність, мали розглядатися за правилами цивільного судочинства.

З 15 грудня 2017 року господарський суд згідно з пунктом 6 частини першої статті 231 ГПК України у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року не може закрити провадження у справі, якщо до подання позову припинено діяльність фізичної особи-підприємця, яка є однією зі сторін у справі.

Відтак, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини 1 статті 20 ГПК України у вказаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Вказана правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17, провадження №14-144цс18 та у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 року у справі № 640/16902/18, провадження №14-358цс19.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

З матеріалів справи вбачається, що предметом заявленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Л.К.О.» позову є вимоги про стягнення заборгованості за поставку товару за договором поставки продукції № 2422 від 17.09.2014 року, укладеного між ним та ФОП ОСОБА_1 . Позивач звернувся із позовом у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між ними договору під час здійснення господарської діяльності сторонами та несплатою відповідачкою заборгованості за поставлений товар.

Згідно ст.45 ГПК України сторонами у судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Статтею 48 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Аналіз змісту та підстав поданого позову свідчить про те, що спір між сторонами виник щодо виконання зобов`язань внаслідок укладення господарського договору, яким визначені обов`язки відповідача як орендаря.

Відповідно до статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно із частиною першою статті 128 ГК України, громадянин визнається суб`єктом господарювання в разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

За частиною першою статті 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

За положеннями статті 51 ЦК України, до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до статті 52 ЦК України, фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Таким чином у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її обов`язок сплатити кошти за господарським договором не припиняється, а продовжує існувати, оскільки вона, як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Зазначена правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 904/1083/18.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що позивач звернувся з позовом до суду 17.01.2019 року, то провадження у справі підлягає закриттю, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, так як відповідачем у справі є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, і цей спір пов`язаний, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Суд повідомляє позивачеві, що ця справа має бути розглянута за правилами господарського судочинства.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 1 ст. 256 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.142, 189, 206,247, 255, 260, 261, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Закрити провадження по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Л.К.О.» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу.

Роз`яснити позивачеві, що йому необхідно звертатись до господарського суду Київської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://ip.ko.court.gov.ua/sud1013/.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Н.Ф. Карабаза