КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 грудня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Сліпченка О.І.(суддя-доповідач), Олійника В.І., Сушко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою неповнолітньої ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м.Києва від 19 вересня 2022 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної у місті Києві державної адміністрації (відділ з питань опіки/піклування, усиновлення та інших форм влаштування) про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2022 року позивач звернулася з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної у місті Києві державної адміністрації (відділ з питань опіки/піклування, усиновлення та інших форм влаштування) про стягнення аліментів.

Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 19 вересня 2022 року позовну заяву визнано неподаною та повернено позивачу.

Не погоджуючись із висновками суду ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Зазначає, що місцевий суд помилково прийшов до висновку про повернення позовної заяви, оскільки позовна заява відповідає вимогам законодавства, підписана батьком позивача, який відповідно являється її законним представником, на підтвердження чого було надано свідоцтво про народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає в повній мірі.

Повертаючи позовну заяву, місцевий суд виходив з того, що п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України передбачено, що заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано, при цьому заяву підписано батьком позивача, який являється відповідачем у справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, оскільки позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена.

Місцевий суд вірно зазначив, що ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_1 , а також відповідачем у справі.

Колегія суддів зауважує, що слушними є посилання місцевого суду на вищевказану обставину, як на підставу для повернення позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України особа не може бути представником, якщо вона у цій справі представляє або представляла іншу особу, інтереси якої у цій справі суперечать інтересам її довірителя.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Звертаючись із позовом в інтересах доньки, ОСОБА_2 фактично створив парадоксальну ситуацію, за якої представником неповнолітнього позивача та одним із відповідачів у справі є одна і та ж особа.

Колегія суддів зазначає, що інтереси позивача, якого представляє ОСОБА_2 суперечать інтересам самого ОСОБА_2 , як відповідача у справі, що вказує на неможливість здійснювати представництво, а тому слушним є висновок місцевого суду, що позовна заява підлягає поверненню, оскільки вона підписана особою, яка не має права її підписувати.

Дані обставини виключають диспозитивність і змагальність у цивільному провадженні, що є неприпустимим.

При цьому, посилання в апеляційній скарзі на той факт, що ОСОБА_2 є законним представником ОСОБА_1 не спростовують висновків місцевого суду та крім того, вказана обставина була вірно встановлена судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що законодавством передбачена можливість звернення із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини одним із батьків (ч. 3 ст. 181 СК України).

ОСОБА_2 здійснюючи подачу позову про стягнення аліментів в інтересах доньки самостійно створив ситуацію, яка унеможливлює представництво ним інтересів своєї доньки, що призвело до повернення судом позовної заяви.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги з приводу здійснення «фальсифікації» суддею місцевого суду при розгляді позовної заяви, оскільки порушень законодавства при винесенні оскаржуваної ухвали апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви, пославшись на п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, оскільки позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати.

Оскільки, висновки суду відповідають вимогам процесуального права, то підстави для скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу неповнолітньої ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Васильківського Подільського районного суду м.Києва від 19 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.І. Сліпченко

Судді: В.І. Олійник

Л.П. Сушко