Провадження №2/521/4855/22
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження у справі

12 грудня 2022 року

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мурзенко М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Командування ВМС ЗС України про стягнення заробітної плати, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Командування ВМС ЗС України про стягнення заробітної плати, стягнення моральної шкоди.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.11.2014 року між позивачкою та командувачем ВМС ЗСУ віце-адміралом ОСОБА_2 , було укладено перший контракт, згідно якого позивача призначено на посаду бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 . 16.10.2020 року між старшим матросом ОСОБА_1 , та командувачем ВМС ЗСУ контр-адміралом ОСОБА_3 , укладено контракт, згідно якого її призначено на посаду бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 . 14.03.2022 року згідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», наказом Командувача ВМС ЗС України №21-РС старшого матроса ОСОБА_1 , бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 , увільнено від займаної посади, та призупинено військову службу, дію контракту від 16.10.2020 року про проходження військової служби у ЗС України з 10.03.2022 року. За наявною інформацією, у березні 2022 року командиром військової частини НОМЕР_2 подано заяву до органів ДБР про вчинення позивачем кримінального правопорушення, на підставі чого слідчим ДБР внесені відомості до ЕРДР та розпочато досудове розслідування кримінального №0000042 від 10.03.2022 року за ознаками провадження кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (самовільне залишення військової частини). 27.05.2022 року слідчим ДБР винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто за відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення. Дію контракту від 16.10.2020 року про проходження військової служби у 3С України командиром не продовжено, внаслідок чого позивачка написала власноручно рапорт про звільнення із військової служби на підставі п. п. «ґ» п. 3 частини 5 статті 26 вказаного Закону (через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України). 15.07.2022 року військова частина НОМЕР_2 отримала копію постанови про закриття кримінального провадження №0000042 від 10.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Проте, у порушення п. 8 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 144-6 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 командиром військової частини НОМЕР_2 позивача не було поновлено на посаді та не виплачені усі види грошового забезпечення за увесь час необґрунтованого призупинення військової служби. 14.10.2022 позивачка була звільнена із військової служби за власним бажанням на підставі приписів на підставі п.п. «ґ» п. 3 частини 5 статті 26 вказаного Закону України «Про військову службу і військовий обов`язок». Зважаючи на викладене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення невиплаченої заробітної плати та стягнення моральної шкоди.
Дослідивши матеріали заяви, суд доходить висновку про відмову у відкритті провадження за вказаною позовною заявою з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів..
Згідно ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно із частиною 1, 2 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією України чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Справою адміністративної юрисдикції у розумінні пункту 1 частини першої статті 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
При цьому пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Проходження публічної служби - це процес діяльності особи на посадах, які вона обіймає, починаючи від моменту призначення на відповідну посаду та завершуючи припиненням публічної служби, із сукупністю всіх обставин і фактів, які супроводжують таку діяльність. Оскільки така професійна діяльність нерозривно пов`язана з отриманням оплати (винагороди) за роботу, яку особа виконує на відповідній посаді, то правовідносини, пов`язані з нарахуваннями, виплатами, утриманнями, компенсаціями, перерахунками заробітної плати, компенсацій, грошової допомоги під час виконання такою особою своїх посадових обов`язків, є одним з елементів проходження публічної служби, а під час звільнення з публічної служби - одним з елементів припинення такої служби.

Оскільки публічна служба є різновидом трудової діяльності, відносини публічної служби як окремий різновид трудових відносин існують на стику двох галузей права - трудового та адміністративного, тому правовідносини, пов`язані з прийняттям на публічну службу, її проходженням та припиненням, регламентуються нормами як трудового, так і адміністративного законодавства, а спори, які виникають з таких правовідносин, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивач звернулась до суду у зв`язку з невиплатою грошових коштів при звільненні, відповідно такий спір є публічно - правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, що відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 року по справі № 761/33941/16-ц, у якому крім іншого зазначено, що у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій посадових осіб військової частини, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС, (у редакції Закону від 03.10.2017 № 2147-VIII), якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.
У відповідності до ст. 186 ЦПК України, до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 186 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.
Згідно п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст. 186 ЦПК України, суддя
У Х В А Л И В :
У відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Командування ВМС ЗС України про стягнення заробітної плати, стягнення моральної шкоди відмовити.
Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення з відповідними вимогами в порядку адміністративного судочинства до відповідного адміністративного суду згідно із встановленими правилами інстанційної та територіальної юрисдикції.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 15 днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст ухвали складено 12.12.2022 року.

Суддя: М.В.Мурзенко