печерський районний суд міста києва
УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2022 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Новака Р.В.,

при секретарі судових засідань - Талдоновій М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяву комунального некомерційного підприємства «Олександрівська клінічна лікарня м. Києва» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Антоненко Л.П. в інтересах комунального некомерційного підприємства «Олександрівська клінічна лікарня м. Києва» подала до суду заяву про визнання виконавчого листа, виданого 04.02.2020 по справі № 757/42667/18-ц таким, що не підлягає виконанню. Заявник вважає, що виконавчий лист був виданий на підставі рішення, яке не набрало законної сили - тому він має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання заявник не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20.02.2019 у справі № 757/42667/18-ц позов ОСОБА_1 до Олександрівської клінічної лікарні м. Києва, третя особа: ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі було частково задоволено. Стягнуто з Олександрівської клінічної лікарні м. Києва на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 120338,80 грн., а також стягнуто з Олександрівської клінічної лікарні м. Києва на користь держави у розмірі 1203,39 грн.

Звернувшись до суду із заявою, заявник вказує, що 13.02.2020 ним було подано апеляційну скаргу на рішення суду, таким чином рішення по справі № 757/42667/18-ц вважається таким, що не набрало законної сили, а тому виконавчий лист є таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

З огляду на зміст вказаної норми, Верховний Суд надав роз`яснення у тексті своєї постанови від 16.01.2018 у справі справа № 755/15479/14-ц, що доцільно вирізнити підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень крім випадків встановлених законом.

З огляду на викладене, суду не надано достатніх та допустимих доказів за якими суд може встановити, що виконавчий лист, є таким, що не підлягає виконанню. Посилання заявника на те, що рішення на підставі якого було видано виконавчий лист не набрало законної сили не було підтверджено, тому це, не є правовою підставою визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відповідно до ст. 432 ЦПК України.

Крім того, в матеріалах справи міститься постанова Київського апеляційного суду від 13.01.2021, відповідно до якої апеляційну скаргу Олександрівської клінічної лікарні м. Києва задоволено частково, рішення Печерського районного суду від 20.02.2020 змінено, вирішено стягнути з комунального некомерційного підприємства «Олександрівська клінічна лікарня м. Києва» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 23.06.2017 по 06.02.2019 у розмірі 62946,24 грн. (з даної суми не відраховані податки і обов`язкові платежі) та судові витрати на користь держави у розмірі 98 грн.

Слід зазначити, що рішення Печерського районного суду м. Києва від 20.02.2019 та постанову Київського апеляційного суду від 13.01.2021 заявник в касаційному порядку не оскаржував.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про зупинення виконання за виконавчим документом суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України до розгляду заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Підстави зупинення вчинення виконавчих дій регламентовані статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказаною нормою визначений виключний перелік підстав зупинення вчинення виконавчих дії, які вчиняються державним виконавцем шляхом винесення відповідної постанови. Тобто, законодавством чітко визначені обставини, які можуть бути підставою для зупинення виконавчого провадження та порядок вирішення питання про зупинення виконавчого провадження, а саме зупинення виконавчого провадження вирішується безпосередньо державним виконавцем, на примусовому виконанні якого знаходиться виконавче провадження.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 432 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви комунального некомерційного підприємства «Олександрівська клінічна лікарня м. Києва» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя Р.В. Новака