Справа № 2-2753/11
Провадження № 4-с/761/192/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І. В.,

секретаря судового засідання - Коломійця А.Д.,

за участю:

скаржника - ОСОБА_1 ,

представника скаржника - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та скасування постанови.

Відповідно до вимог скарги просив суд визнати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бовкунова Вячеслава Ігоревича від 19 лютого 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 50220184 за виконавчим листом № 2-2753/11, виданим Шевченківським районним судом м. Києва 16.12.2013 р. - протиправною та скасувати дану постанову державного виконавця.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що у провадженні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 50220184 відносно ОСОБА_1 за виконавчим листом № 2-2753/11, виданим Шевченківським районним судом м. Києва 16.12.2013 року. Виконавчі листи, видані 16.12.2013 р. Шевченківським районним судом м. Києва на підставі рішення суду від 20.04.2011 р., яким задоволено позов ПАТ КБ «Надра» про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором, були отримані в суді та пред`явлені до примусового виконання стягувачем ПАТ КБ « Надра » з порушенням вимог ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки постановою Київського апеляційного суду було відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоп Фінанс» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 серпня 2022 року матеріали скарги було передано на розгляду судді Фроловій І.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 вересня 2022 року було відкрито провадження у справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2022 року було витребувано з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (адреса місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 15) належним чином завірені матеріали виконавчого провадження №50220184 за виконавчим листом №2-2753/11, виданим Шевченківським районним судом м. Києва 16.12.2013 р.

24 листопада 2022 року на адресу суду надійшли належним чином завірені матеріали виконавчого провадження №50220184 за виконавчим листом №2-2753/11, виданим Шевченківським районним судом м. Києва 16.12.2013 р.

Скаржник разом зі своїм представником у судовому засіданні вимоги скарги підтримали у повному обсязі, просилив скаргу задовольнити.

Суб?єкт оскарження у судове засідання не з?явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлена судом належним чином.

Неявка належно повідомлених учасників справи не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до положень частини другої статті 450 ЦПК України.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов наступних висновків.

В провадженні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 50220184 відносно ОСОБА_1 за виконавчим листом № 2-2753/11, виданим Шевченківським районним судом м. Києва 16.12.2013 року.

Виконавче провадження № 50220184 було відкрито постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бовкунова В.І. від 19 лютого 2016 року на підставі заяви стягувана ПАТ КБ « Надра » від 17 лютого 2016 року.

Виконавчі листи, видані 16.12.2013 р. Шевченківським районним судом м. Києва на підставі рішення суду від 20.04.2011 р., яким задоволено позов ПАТ КБ «Надра» про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором, а саме про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості 6 133 738,08 грн., витрати з оплати судового збору у розмірі 1 700,00 грн., та витрат з оплати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

Згідно даних АСВП (спецрозділ) виконавче провадження № 43696204, по виконанню вищезазначеного листа, перебувало на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області в період з 13.06.2014 по 08.12.2015.

Постановою державного виконавця 08.12.2015 виконавчий лист був повернутий стягувачеві згідно до пункту 4 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Досліджуючи матеріали виконавчого провадження вбачається, що Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20.04.2011 р. по цивільній справі № 2-2753/11 за позовом ПАТ Комерційного Банку « Надра » до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором набрало законної сили 20 травня 2011 року.

Таким чином, граничним строком звернення вказаного рішення до примусового виконання було 20 травня 2012 року, втім виконавчі листи на підставі цього судового рішення були видані представнику банку за його зверненням лише 16 грудня 2013 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 2014 року було поновлено строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання у цивільній справі № 2-2753/11 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 березня 2021 року було скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 2014 р., та в задоволенні заяви ПАТ « Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ТОВ «Девелоп Фінанс», про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - було відмовлено.

За змістом ч. ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відповідно до правового висновку, відображеного в постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 18 лютого 2020 року в справі № 917/154/15, постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 06 лютого 2020 року в справі № 922/5787/15, постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 21 січня 2020 року в справі № 911/3883/16, постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 11 грудня 2019 року в справі 923/1382/16 та багатьох інших: «Преюдицію утворюють ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта».

Згідно з постановою Касаційного господарського суду Верховного Суду від 21 січня 2020 року в справі № 911/3883/16: «Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Преюдиціальне значення мають рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини».

Таким чином, однорічний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив.

Щодо вимог скарги, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.

Як вбачається з копії виконавчого листа, рішення суду набрало законної сили 20 травня 2011 року, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання до 20 травня 2012 року. Виконавчі листи були отримані стягувачем в суді 16 грудня 2013 року.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом (ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження »).

Суд зауважує, що постановою Київського апеляційного суду від 24 березня 2021 року було скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 2014 р., та в задоволенні заяви ПАТ « Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ТОВ «Девелоп Фінанс», про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - було відмовлено.

Таким чином, однорічний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив, а тому державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження № 50220184 порушено вимоги пунктів 1, 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий лист слід було повернути стягувачу або суду , що узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 522/11429/13-ц (провадження № 61- 48097св18).

У разі пропущення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення.

Звернення ПАТ КБ «Надра» до державного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження не переривало строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження № 50220184 від 19.02.2016 р., була прийнята в порушення вимог ст. 12 Закону України від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження».

Перебіг строку пред`явлення виконавчого документа до виконання може перериватися не в разі будь-якого звернення із заявою про примусове виконання виконавчого документа до виконання, а такого, яке здійснене з додержанням вимог законодавства щодо форми, змісту виконавчого документа, суб`єкта його виконання.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 28 січня 2021 року у справі № 922/5723/14.

Відповідно до частини другої статті 452 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов?язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював необхідність ефективного захисту прав заявників. Наприклад, у п. 75 рішення від 05.04.2005 у справі «Афанасьєв проти України» (заява №38722/02) ЄСПЛ зазначає, що засіб захисту, який вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним», як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги скарги підлягають задоволенню, оскільки, виконавче провадження було відкрито після спливу однорічного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 41, 129-1 Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», ст. 18, 260, 447, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та скасування постанови - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бовкунова Вячеслава Ігоревича від 19 лютого 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 50220184 за виконавчим листом № 2-2735/11, виданим Шевченківським районним судом м. Києва 16.12.2013.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п?ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційну скаргу подано протягом п?ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , адреса місця проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

ОСОБА_3 , адреса місця проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, адреса місця знаходження - 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17, ,

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), адреса місця знаходження - 03056, м. Київ, вул. Виборзька, буд. 32, .

Повний текст ухвали виготовлений 16 січня 2023 року.

Суддя: