Справа № 496/362/22
Провадження № 2-о/496/84/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Буран В.М.,

за участю: секретаря судового засідання Бойчук Р.Д.,

заявника ОСОБА_1 ,

свідка ОСОБА_2 ,

свідка ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Усатівська сільська рада Одеського району Одеської області про встановлення факту батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Коваль Ю.М. звернувся до суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника ОСОБА_4 . З метою прийняття спадщини після смерті батька, заявник звернувся до державного нотаріуса, однак листом нотаріус повідомив про необхідність звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, оскільки з огляду документів було виявлено, що у заповіті вказано «…сину ОСОБА_1 …», але відсутні документи, які підтверджують родинні відносини між ними ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Після спадкодавця спадщину ОСОБА_1 прийняв своєчасно. Однак, через відсутність встановленого юридичного факту родинних відносин, а саме батьківства, ОСОБА_1 не може оформити спадщину на себе.

ОСОБА_5 в судове засідання з`явився, наполягав на заяві та просив заяву задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, та в матеріалах справи наявна заява голови сільської ради про розгляд справи за їх відсутності (а.с.46).

В судовому засідання свідок ОСОБА_2 пояснила, що заявник є її сином, сина вона не записала на ОСОБА_4 тому, що вони не були одруженні, оскільки ОСОБА_4 не хотів сплачувати аліменти, з ОСОБА_4 вони жили з 1979 р.

В судовому засідання свідок ОСОБА_3 пояснила, що померлий ОСОБА_4 є батьком заявника ОСОБА_1 , а не вітчимом, вони з померлим проживали разом, кормили його, поховали. З 2008 року вона є дружиною ОСОБА_1 з тих пір померлий мешкав з ними, вона пам`ятає що зі слів померлого він не хотів відповідальності тому не написав заявника сином.

Ознайомившись із матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

З метою реалізації своїх спадкових прав, ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної нотаріальної контори Одеської області із заяво про прийняття спадщини після смерті батька, однак листом від 21.12.2021 року 3831/02-14 державний нотаріус повідомив, що при огляді заповіту встановлено відсутність документів які підтверджують родинні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Згідно витребуваної судом копії спадкової справи встановлено, що після смерті батька заявника була заведена спадкова справа щодо його майна № 4442/22 від 15.03.2022 (а.с.29-41).

Факт родинних відносин між заявником та померлим спадкодавцем підтверджується документами дослідженими в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №625 (а.с.11).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 виданого Кімовською сільською радою Березанського району Миколаївської області, актовий запис №11, ОСОБА_6 являється його батьком, а ОСОБА_2 являється його матір`ю, в свідоцтві про народження ОСОБА_1 по батькові зазначено саме ОСОБА_7 , що відповідає імені ОСОБА_4 (а.с.10).

Згідно довідки від 22.12.2021 року № 912/02-21, виданою Усатівською сільської радою Одеського району Одеської області в тому, що гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживав та був зареєстрований до дня смерті на території Усатівської сільської ради (колишня - Іллінська), за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

Згідно довідки від 22.12.2021 року № 911/02-21, виданою Усатівською сільської радою Одеського району Одеської області в тому, що гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживав та був зареєстрований до дня смерті на території Усатівської сільської ради (колишня - Іллінська), за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним на день смерті за вказаною адресою були зареєстровані та проживали: ОСОБА_2 - громадська дружина, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 - син громадської дружини, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.13).

Згідно довідки від 22.12.2021 року № 913/02-21, виданою Усатівською сільської радою Одеського району Одеської області в тому, що гр. ОСОБА_1 дійсно провів поховання, постійно проживав та вів сумісне господарство з вітчимом - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , по день його смерті за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).

Згідно довідки (виписки з погосподорської книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 22.12.2021 року № 910/02-21, виданою Усатівською сільської радою Одеського району Одеської області в тому, що ОСОБА_1 постійно мешкає та зареєстрований в АДРЕСА_1 , будинок належить ОСОБА_2 . Дата реєстрації ОСОБА_1 в будинку зазначена - 08.02.2005 рік. Зареєстрованими та постійно проживаючими зазначені: ОСОБА_2 - головна домогосподарка, ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_1 - син, ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_3 - невістка, ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_8 - онука, ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_9 - онук, ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.12).

Відповідно до заповіту ОСОБА_4 від 22 грудня 2006 року земельна ділянка площею 5,38 га, яка розташована на території Іллінської с/р, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить йому на підставі державного акту серії РІ №455969 від 10.12.2001року, виданий Іллінської с/р Біляївського району Одеської області зазначено «заповідаю сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 » (а.с.16).

Згідно ч. 1 ст. 130 Сімейного кодексу України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 130 СК України, заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

У разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання чи перебування запис про матір та батька дитини провадиться відповідно до цієї статті, за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 КпШС (кодекс діяв на час народження ОСОБА_1 ) запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній), і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини або самою дитиною після досягнення повноліття.

В наданих доказах наявний очевидний факт постійного сумісного проживання, ведення сумісного господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , так як вони були зареєстровані на проживали за однією адресою - АДРЕСА_1 . Під час сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 спілкувались між собою саме як син та батько та звертались один до одного словами: «батько» та «син». На підставі дійсного батьківського відчуття ОСОБА_4 вказав в заповіті саме «сину ОСОБА_1 ». В той же час ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не перебували в офіційному шлюбу, але проживали сумісно та вели сумісне життя як чоловік з дружиною, тобто перебували в цивільному шлюбі.

Таким чином, ОСОБА_4 за своє життя визнавав своє батьківство відносно до ОСОБА_1 .

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статей 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до статей 1220, 1222, 1270 ЦК України за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом або з законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Із досліджених судом доказів вбачається, що факт родинних відносин між заявником ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_4 підтверджується встановленими фактами по справі.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи, те що заінтересована особа будь-яких заперечень відносно заяви ОСОБА_1 до суду не надала, суд вважає, що заява обґрунтована, встановлення вказаних фактів має для заявника юридичне значення та від цього залежать його майнові права, тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 234, 315, 318, 319, 268, 272, 273 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Біляївським РВ УМВС України в Одеській області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) заінтересована особа: Усатівська сільська рада Одеського району Одеської області (Одеська область Одеський район с. Усатове провулок Урядовий, 63) про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити юридичний факт, батьківства між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29.06.2022 року.

Суддя В.М. Буран