Справа №345/3039/22
Провадження № 2/345/999/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2022 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Миговича О.М.

секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші в порядку спрощеного позовного провадження справу без повідомлення (виклику) сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка по справі є його колишня дружина. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.10.2012 шлюб між ними розірвано. Під час перебування у шлюбі в них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.11.2013 з ОСОБА_1 на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання їхньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

На даний час, у зв`язку з відсутню постійного місця роботи та стабільного заробітку, аліменти він сплачує періодично по мірі наявності коштів.

Окрім того, позивач створив нову сім`ю. 25.01.2018 року він уклав шлюб із ОСОБА_5 . В даному шлюбі в них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його теперішня дружина на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років і відповідно жодного доходу, окрім соціальної допомоги на дитину, не отримує.

У позивача склалось скрутне матеріальне становище, на даний час він не має постійного місця роботи та стабільного заробітку (доходу) так як працевлаштуватись неможливо, виконує тимчасові разові роботи по домовленості, щоб мати кошти на прожиття, а тому його дохід є недостатнім для утримання трьох неповнолітніх дітей, дружини, яка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною та теперішньої сім`ї.

За вказаних обставин просив суд зменшити розмір аліментів які стягуються на дочку ОСОБА_8 до 1/8 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.10.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

Позивач у прохальній частині позовної заяви вказав про розгляд справи у його відсутності та прийняти рішення на підставі наданих ним доказів.

У наданому до суду відзиві на позовну заяву відповідачка проти заявлених позовних вимог заперечує у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач має постійний заробіток хоча і не офіційний. Він працює на хлібопекарні «Хотінь Хліб» в м.Калуші. В його власності (користуванні) є автобус, яким він здійснює перевезення хлібобулочних виробів. Всю роботу він виконує не офіційно, а тому приховує свій дохід. Також він придбав для своєї другої дружини автомобіль марки «Ауді». Позивач має у власності трьохкімнатну квартиру в АДРЕСА_1 , в якій він зробив ремонт та повністю обновив меблі та побутову техніку. Фактично у позивача не змінилися за жодних обставин умови проживання, а навпаки покращилися. Він має приховані джерела доходу, має у володінні два транспортні засоби, квартиру, роботу. Тому вважає, що у позивача відсутні будь-які підстави для звернення до суду з даним позовом.

Позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що посилання відповідачки на його неофіційне працевлаштування на роботі є голослівними та не підтвердженими належними та допустимими доказами, оскільки на зазначеному позивачкою підприємстві (хлібопекарні) жодного доходу він не отримує. Також зазначив, що жодних транспортних засобів своїй теперішній дружині не купляв та не міг купити в зв`язку з відсутністю належного доходу, а належний дружині транспортний засіб ще до заміжжя купив її рідний батько, який на протязі 20 років знаходився на роботах за межами держави. Що стосується квартири, то вказану квартиру він приватизував безкоштовно, згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Просив його позовну заяву задоволити, а розгляд справи проводити у його відсутності та прийняти рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.10.2012 розірвано. Під час перебування у шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.11.2013 з ОСОБА_1 на користь відповідачки, стягуються аліменти на утримання їхньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-10).

Згідно копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_1 25.01.2018 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 (а.с.14). Від спільного проживання у народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.15.16).

Позивач на даний час ніде не працює, що підтверджується записами у трудовій книжці Серії НОМЕР_1 (а.с.11).

Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пленум Верховного Суду України у роз`ясненнях, викладених у пункті 23 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звертає увагу судів на те, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

З урахуванням вказаних положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Правове значення при вирішенні даного спору має встановлення наявності або відсутності факту саме зміни матеріального або сімейного стану платника чи одержувача аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів (в даному випадку рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 жовтня 2015 року по справі № 344/8741/15-ц).

При вирішенні даного спору суд враховує, що матеріальний стан позивача змінився, на даний час він ніде не працює, постійних доходів не має. Крім того, змінився і сімейний стан ОСОБА_1 , так як у нього народилось ще двоє дітей, які на даний час є малолітніми, на його утриманні перебуває також дружина, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років і відповідно жодного доходу, окрім соціальної допомоги на дитину, не отримує.

Стягнення аліментів в розмірі ј заробітку позивача не дозволить надати аналогічне матеріальне забезпечення молодшим дітям, народженим у другому шлюбі.

Доводи відповідачки про те, що позивач має постійний заробіток, має у власності транспортний засіб, а також що останній придбав транспортний засіб своїй дружині, зробив новий ремонт у квартирі та повністю оновив меблі і побутову техніку, що свідчить про те, що у позивача не змінились матеріальні умови, а навпаки покращили, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Наведене в свою чергу свідчить про наявність підстав для зменшення розміру аліментів.

Згідно висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими.

Однак запропонований позивачем розмір аліментів в розмірі 1/8 частини його доходу є занадто низьким щоб забезпечити належне утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В цьому контексті суд констатує, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дітей в іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21).

Враховуючи зміну сімейного стану позивача, суд вважає що встановлений рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.11.2013 розмір аліментів на дочку ОСОБА_8 слід зменшити із 1/4 до 1/6 частини від всіх видів доходів позивача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки, виходячи з закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, визначений розмір аліментів в розмірі 1/6 частки від доходу сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини, а платник аліментів, враховуючи встановлені судом обставини, має можливість нести відповідні витрати. Суд, вважає, що аліменти у вказаному розмірі є помірною сумою, не завищеною в сьогоднішніх умовах з урахуванням віку та потреб дитини, також не будуть створювати відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру та не позбавить дочок та дружину від другого шлюбу позивача матеріального забезпечення.

При цьому суд виходить із того, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини.

Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Із наведеного слідує, що стягнення аліментів у зменшеному розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 180-183, 192 СК України, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 134, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задоволити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.11.2013 по справі № 345/6473/13-ц та стягувати із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , не працюючого, аліменти в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН - НОМЕР_3 , на утримання дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнення аліментів у новому розмірі розпочати з часу набрання цим рішенням законної сили і проводити до досягнення дитиною повноліття, припинивши з цього моменту стягнення аліментів за рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.11.2013 в цивільній справі № 345/6473/13-ц.

Виконавчий лист по справі за № 345/6473/13-ц за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - відкликати

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: