Провадження №2/592/653/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

29 листопада 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Литовченка О.В.,

за участю секретаря судового засідання Цюпки Т.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління «Служба у справах дітей» СМР, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та пені,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.09.2016 року у справі № 592/1117/16-ц розірвано шлюб між позивачем - ОСОБА_1 та відповідачем - ОСОБА_2 . Зазначене рішення набрало законної сили.

Від вказаного шлюбу позивач та відповідач мають трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Діти постійно проживають з їх матір`ю (позивачкою) в АДРЕСА_1 ., власницею якої вона є, що підтверджується актом від 18.05.2020 та місцем її реєстрації, про що вказано у її паспорті.

Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 26.10.2020 року № 535 «Про визначення місця проживання дітей» місце проживання всіх вищевказаних дітей визначено з матір`ю - ОСОБА_1 .

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.02.2017 року у справі № 592/124/17 з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень щомісячно на утримання кожної дитини до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову 04.01.2017 року та аліменти постановлено сплачувати матері - ОСОБА_1 .

Постановою державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області від 13.05.2017 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного судового рішення, оскільки у добровільному порядку відповідачем зазначене судове рішення не виконано.

За час перебування зазначеного судового рішення на примусовому виконанні, починаючи з травня 2017 року відповідач аліменти не сплачує, що підтверджується довідками-розрахунками, виданими Обухівським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Київській області:

- від 24.07.2018 року про заборгованість станом на 30.06.2018 року в сумі 48000,00 гривень;

- від 11.12.2018 року про заборгованість станом на 01.12.2018 року у сумі 63000,00 гривень;

- від 27.05.2019 року про заборгованість станом на 01.05.2019 року в сумі 78000,00 гривень;

- від 04.12.2019 року про заборгованість станом на 31.11.2019 року в сумі 99000,00 гривень;

- від 01.06.2020 року про заборгованість станом на 01.06.2020 року в сумі 117000,00 гривень;

- від 03.03.2021 року про заборгованість станом на 01.03.2021 року в сумі 150000,00 гривень.

27.10.2019 року Ковпаківським районним судом м. Суми ухвалено рішення за яким з відповідача на користь позивача стягнуто 61440,00 гривень пені за несплату аліментів за період з лютого 2017 року по січень 2019 року.

Постановою Обухівського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного судового рішення, але досі воно не виконано.

У зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання вказаних судових рішень, відносно нього вжито ряд обмежувальних заходів, в т.ч.: встановлено тимчасові обмеження у праві керування транспортними засобами, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, у праві полювання, у праві виїзду за межі України.

Так, з 2017 року і по теперішній час відповідач жодного разу не спілкувався з дітьми, не цікавився їх життям, здоров`ям, навчанням, місцем і умовами їх проживання.

Крім того, зі змісту характеристик дітей, виданих за місцем їх основного навчання у вищевказаній школі № 10 та з додаткового виховання: з вивчення англійської мови в центрі іноземних мов «Поліглот»; з вивчення хімії, української мови, математики, англійської та німецької мови в центрі «Всезнайка»; ментальної арифметики «Смартум» вбачається, що обов`язок з забезпечення дітей обов`язковою середньою освітою, з розвитку їх здібностей та фінансування цих занять, виконує виключно мати дітей, позивачка.

Замість батьківського піклування, у зв`язку з ухиленням відповідача від сплати аліментів, управлянням соціального захисту населення Сумської міської ради виплачено дітям тимчасову державну допомогу, що підтверджується довідкою № 1134 від 30.06.2020 року.

Водночас, вказаний розмір аліментів не може забезпечувати нормальне харчування, навчання та взагалі існування дитини, враховуючи ту обставину, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину від 6 до 18 років з 01.12.2021 року становить 1309,00 гривень, мінімальний рекомендований 2618,00 гривень, а середня заробітна плата по Київській області (де відповідач зареєструвався підприємцем на спрощеній системі оподаткування) становить 14554,00 гривень за жовтень 2021 року.

Вважає справедливим буде збільшення призначеної раніше судом суми стягнення аліментів у твердій грошовій сумі з 1000,00 грн. на одну дитину до 2500,00 грн. на одну дитину.

Загальна сума боргу по пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з лютого 2019 року по грудень 2021 року становить 98280,00 гривень, які підлягають до стягнення з відповідача.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ); стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в твердій грошовій сумі 2500,00 гривень із застосуванням її регулярної індексації, на кожну дитину до досягнення ними повноліття, починаючи з дня набрання рішення законної сили та аліменти сплачувати їх матері - ОСОБА_1 ; Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 98280.00 гривень.; Проіндексувати суму боргу за призначеними аліментами за період, починаючи з 04.01.2017 року.

Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.01.2022 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.01.2022 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 16.02.2022.

16.02.2022 протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання відкладено на 09.03.2022 у зв`язку з неявкою відповідача.

Відповідно рішення зборів суддів Ковпаківського районного суду м. Суми №2 від 28.02.2022, цивільну справу було знято з розгляду.

З 25.04.2022 по 18.08.2022 справа не була призначена до розгляду у зв`язку з перебування головуючого судді на тривалому лікарняному.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 14.11.2022.

14.11.2022 розгляд справи відкладено на 29.11.2022 у зв`язку із відключенням електроенергії в Ковпаківському районному суді м. Суми згідно з встановленого графіку погодинних відключень.

У судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду даної справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.09.2016 року у справі № 592/1117/16-ц розірвано шлюб між позивачем - ОСОБА_1 та відповідачем - ОСОБА_2 . Зазначене рішення набрало законної сили.

Від вказаного шлюбу позивач та відповідач мають трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Діти проживають та зареєстровані з їх матір`ю (позивачкою) в АДРЕСА_1 ., що підтверджується актом від 18.05.2020 та місцем її реєстрації.

Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 26.10.2020 року № 535 «Про визначення місця проживання дітей» місце проживання всіх вищевказаних дітей визначено з матір`ю - ОСОБА_1 .

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.02.2017 року у справі № 592/124/17 з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень щомісячно на утримання кожної дитини до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову 04.01.2017 року та аліменти постановлено сплачувати матері - ОСОБА_1 .

Постановою державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області від 13.05.2017 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного судового рішення, оскільки у добровільному порядку відповідачем зазначене судове рішення не виконано.

За час перебування зазначеного судового рішення на примусовому виконанні, починаючи з травня 2017 року відповідач аліменти не сплачує, що підтверджується довідками-розрахунками, виданими Обухівським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Київській області:

- від 24.07.2018 року про заборгованість станом на 30.06.2018 року в сумі 48000,00 гривень;

- від 11.12.2018 року про заборгованість станом на 01.12.2018 року у сумі 63000,00 гривень;

- від 27.05.2019 року про заборгованість станом на 01.05.2019 року в сумі 78000,00 гривень;

- від 04.12.2019 року про заборгованість станом на 31.11.2019 року в сумі 99000,00 гривень;

- від 01.06.2020 року про заборгованість станом на 01.06.2020 року в сумі 117000,00 гривень;

- від 03.03.2021 року про заборгованість станом на 01.03.2021 року в сумі 150000,00 гривень.

27.10.2019 року Ковпаківським районним судом м. Суми ухвалено рішення за яким з відповідача на користь позивача стягнуто 61440,00 гривень пені за несплату аліментів за період з лютого 2017 року по січень 2019 року.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1ст. 5 ЦПК).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення вищенаведеної статті дозволяє дійти висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13).

Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18.

Згідно висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 07.11.2022 № 27.1-26/1675, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 24 грудня 2005 року по 28 вересня 2016 року. Від шлюбу мають трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . ОСОБА_1 звернулася до Ковпаківського районного суду міста Суми з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . З метою підготовки відповідного висновку по суті справи, спеціалістом Управління 02 листопада 2022 року було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Під час перевірки умов проживання, встановлено, що для дітей створено необхідні умови для проживання, навчання. У дітей є окрема кімната, де є місце для відпочинку, столи для навчання, одяг та взуття відповідно до сезону, шафа для зберігання власних речей, місце для заняття спортом. В квартирі зроблений ремонт, житло обладнано сучасною технікою, меблями. Під час проведення обстеження умов проживання була проведена розмова з дітьми, матір`ю дітей, з бабусею та дідусем. Вони пояснили, що їм невідомо місцезнаходження ОСОБА_2 , батько дітей не виявляє бажання спілкуватися з синами та донькою, займатися їх вихованням, не цікавиться потребами, здоров`ям дітей. Останні сім років батько взагалі не бачився з дітьми, не дарував подарунки, матеріальної допомоги не надавав, не сплачував аліменти (має заборгованість). Всі питання щодо виховання, матеріального забезпечення, навчання, розвитку та лікуванню дітей вирішуються його матір`ю ОСОБА_1 . ОСОБА_6 навчаються в Комунальній установі Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 10. Михайло навчається у Сумському центрі ПТО харчових технологій. Провести розмову з ОСОБА_2 не було можливо у зв`язку з відсутністю засобів зв`язку. Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок, що батько свідомо ухиляється від своїх батьківських обов`язків, не бажає підтримувати дітей матеріально, цікавитися їх здоров`ям, потребами, навчанням, інтересами, розвитком, не розуміє необхідності своєї участі у житті дітей. Враховуючи викладене, керуючись статтею 150, 164 Сімейного Кодексу України, Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради вважає за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що знайшли своє підтвердження матеріалами справи обставини щодо умисного ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків, так як він не приймає участі у вихованні дітей, не спілкується з ними, не цікавиться їх розвитком та станом здоров`я. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, та не надає матеріальну допомогу на утримання.

Стосовно позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів, суд зазначає наступне.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з частиною 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац 2 частини 3 статті 181 СК України).

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, та складає для дітей від 6 до 18 років - 2744,00 грн.

Зважаючи на встановлені факти, а також обставини, визначені у статті 182 СК України, оскільки діти проживають разом з матір`ю, а на їх батька покладено однаковий з матір`ю обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своїх дітей, на підставі частини 3 статті 181 Сімейного кодексу, суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів, визначений рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 23.02.2017 у справі № 592/124/17 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2500,00 грн. щомісячно на утримання кожної дитини до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стосовно позовних вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.02.2019 по 17.12.2021, суд зазначає наступне.

У статті 180 СК України закріплений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Згідно з ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Такий правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі № 333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі № 14-616цс18 від 03.04.2019 року, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду при розгляді по цій категорії справ.

Згідно розрахунку позивача, загальна сума боргу по пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з лютого 2019 року по грудень 2021 року становить 98280,00 гривень.

Суд не погоджується з розрахунком позивача, оскільки позивачем не вірно здійснено розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем обраховано пеню за прострочення сплати аліментів з березня 2021 року по грудень 2021 року, однак суд зазначає, що за даний період не підлягає обрахуванню пеня, оскільки в довідці розрахунку наданої позивачем відсутні відомості про суму заборгованості по аліментам за вказаний період.

Загальна сума пені за прострочення сплати аліментів становить 502 860,00 грн., з яких: лютий 2019 року - 31 110,00 грн., березень 2019 року - 30 180,00 грн., квітень 2019 року - 29 280,00 грн., травень 2019 року - 28 350,00 грн., червень 2019 року - 27 450,00 грн., липень 2019 року - 26 520,00 грн., серпень 2019 року - 25 590,00 грн., вересень 2019 року - 24 690,00 грн., жовтень 2019 року - 23 760,00 грн., листопад 2019 року - 22 860,00 грн., грудень 2019 року - 21 930,00 грн., січень 2020 року - 21 000,00 грн., лютий 2020 року - 20 130,00 грн., березень 2020 року - 19 200,00 грн., квітень 2020 року - 18 300,00 грн., травень 2020 року - 17 370,00 грн., червень 2020 року - 16 470,00 грн., липень 2020 року - 15 540,00 грн., серпень 2020 року - 14 610,00 грн., вересень 2020 року - 13 710,00 грн., жовтень 2020 року - 12 780,00 грн., листопад 2020 року - 11 880,00 грн., грудень 2020 року - 10 950,00 грн., січень 2021 року - 10 020,00 грн., лютий 2021 року - 9 180,00 грн.

Згідно Довідки-розрахунку виданою Обухівським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Київській області від 03.03.2021 року про заборгованість станом на 01.03.2021 року сума заборгованості по сплаті аліментів становить 150000,00 гривень.

27.10.2019 року Ковпаківським районним судом м. Суми ухвалено рішення за яким з відповідача на користь позивача стягнуто 61440,00 гривень пені за несплату аліментів за період з лютого 2017 року по січень 2019 року.

В той же час законодавець обмежив розмір пені, яка підлягає стягненню з боржника, зазначивши що він не може перевищувати 100 відсотків заборгованості. Так, згідно довідки - розрахунку сума заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.02.2019 по 01.03.2021 складає 69 000 грн.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 69000,00 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.02.2019 по 01.03.2021.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп. за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав та суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1816 грн. 00 коп. за позовну вимогу про зміну способу стягнення аліментів та стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд

постановив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 23.02.2017 у справі № 592/124/17 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2500,00 грн. щомісячно на утримання кожної дитини до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.02.2019 по 01.03.2021 у сумі 69000,00 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1816 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Ковпаківським районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Ковпаківського районного суду м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення суду безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.12.2022.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 .

Третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради м. Суми вул. Харківська, 35, .

Суддя О.В. Литовченко