Справа № 740/4284/22
Провадження № 2/740/1101/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання права власності,

встановив:

У листопаді 2022 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 .

Позов аргументує тим, що вказаний житловий будинок мав статус колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року в будинку були зареєстровані і проживали: ОСОБА_3 голова двору (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_2 - дружина (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Після смертіІНФОРМАЦІЯ_4 Бублика ОСОБА_4 спадщину на 1/2 частку вищевказаного домоволодіння прийняла ОСОБА_2 шляхом подачі заяви про прийняття спадщини і Другою чернігівською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №686/2008, проте своїх спадкових прав юридично не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої вона як єдиний спадкоємець за заповітом спадщину прийняла шляхом подачі заяви нотаріусу, про що Другою чернігівською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №273/2021.

У видачі свiдоцтва про право на спадщину на 1/2 частку спадкового будинку за заповітом після померлої матері ОСОБА_2 їй нотаріусом відмовлено, тому оформити спадщину не вбачається за можливе.

Ухвалою судді від 17 листопада 2022 року цивільну справу призначено до підготовчого засідання.

Позивач в судове засідання не з`явилася, в позові просить розгляд справи проводити за її відсутності.

Представник відповідача - Ніжинської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та визнання позову.

У відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до довідки, виданої Кунашівсько-Переяслівським старостинським округом Ніжинської територіальної громади Чернігівської області №546-19-11/819 від 03.11.2022, станом на 15.04.1991 у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 голова двору (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_2 - дружина (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ) (а.с. 16).

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 , повторно виданого 11.03.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, та свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 , виданого Кукшинською сільською радою Ніжинського Чернігівської області, щодо підтвердження дошлюбного прізвища, позивачка ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Згідно ст.120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ був введений в дію Закон України «Про власність».

Таким чином, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами, тобто по 1/2 частці кожен.

ІНФОРМАЦІЯ_4 Бублик ОСОБА_4 помер, про що Кунашівською сільською радою Ніжинського району зроблено відповідний актовий запис за № 14, підтвердженням чого є копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 6).

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Кунашівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області №85 від 02.03.2012, на день смерті ОСОБА_3 постійно був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті і протягом шести місяців з дня смерті за вищевказаною адресою проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_2 .

У копіях матеріалів спадкової справи №686/2008 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 Бублик ОСОБА_4 , міститься заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини.

Таким чином, спадщину за законом на 1/2 частку спадкового будинку після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємець за законом прийняла його дружина ОСОБА_2

Бублик ОСОБА_5 29 ІНФОРМАЦІЯ_5 померла, про що Ніжинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) зроблено відповідний актовий запис за № 740, підтвердженням чого є копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.7).

Згідно довідки №19-11/169 від 01.06.2022, виданої Кунашівсько-Переяслівським старостинським округом Ніжинської територіальної громади Чернігівської області, на день смерті ОСОБА_2 постійно була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті та протягом шести місяців за вищевказаною адресою ніхто зареєстрований не був і не проживав.

Відповідно до копії спадкової справи №273/2021 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 Бублик ОСОБА_5 заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_1 , а ОСОБА_6 подала заяву про відмову від належної їй частки в спадковому майні на користь ОСОБА_1 . Спадкова справа також містить копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку в праві на житловий будинок АДРЕСА_1 , видане на ім`я ОСОБА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_7 .

Згідно довідки КП «Ніжинське МБТІ» № 00833 від 15.06.2022 право особистої власності станом на 31.12.2012 на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 16.01.2009 виконавчим комітетом Кунашівської сільської ради, згідно рішення №67 від 25.12.2008, а 1/2 частка в КП «Ніжинське МБТІ» не зареєстровано (а.с.13).

Таким чином, ОСОБА_2 за життя зареєструвала своє право власності на 1/2 частки спірного будинку, яке набула як член колгоспного двору, та яке після її смерті успадкувала і оформила на нього спадкові права позивачка.

ОСОБА_3 же за життя не зареєстрував своє право власності на 1/2 частки спірного будинку, яке набув як член колгоспного двору. Дане право успадкувала після його смерті ОСОБА_2 , яка також не оформила на нього спадкових прав, а на випадок свої смерті все своє майно заповіла ОСОБА_1 , яка через відсутність правоустановлюючих документів та державної реєстрації цього права не може оформити спадкових прав на нього. При цьому ОСОБА_6 від спадщини відмовилася.

У матеріалах справи міститься постанова Другої чернігівської державної нотаріальної контори від 09 листопада 2022 року, якою позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинок АДРЕСА_1 (а.с.14-15).

Отже, ураховуючи, що спадкодавець за життя не оформила право власності на спірну частку у праві власності на будинок, її спадкоємець за заповітом позбалена можливості оформити спадкові права стосовно цього права.

У роз`ясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною (ч. 1, 5 ст. 1273 ЦК України).

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, виходячи з наведеного, позивачка позбавлена можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому її права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за нею права власності.

Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за позивачкою права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 .

Керуючись ст.1261, 1269, 1270 ЦК України, ст.81, 200, 206, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 , право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Карпусь