Справа № 172/824/22
Провадження № 2/172/286/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2022 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участю секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Сєвєродонецької районної державної адміністрації про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Сєвєродонецької районної державної адміністрації про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини.

Позивачка в позові зазначила, що з 2015 по червень 2017 року вона проживала разом з відповідачем без реєстрації шлюбу. 21.09.2017 року від спільного сумісного проживання вона народила доньку ОСОБА_3 . Біологічним батьком доньки є відповідач. Відомості про батька у свідоцтві про народження були записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. У грудня 2017 року вони з відповідачем припинили сумісне проживання та розійшлися. Вже тривалий час відповідач не надає матеріальної підтримки на утримання дитини. На даний час спільна з відповідачес донька та старша дитина перебувають на повному її утриманні, вона займається вихованням дітей та не працює через те, що немає з ким залишити дитину, а тому їй дуже важко утримувати самій дітей.

На підставі викладеного, позивачка просила суд визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімума на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду, і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 27.10.2022 року позов ОСОБА_3 залишено без руху, оскільки позовну заяву подано без дотримання вимог ст. 175 ЦПК України.

Ухвалою судді від 01.11.2022 року провадження у справі відкрито, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та відстрочено ОСОБА_3 сплату судового збору за поданя позовної заяви до ухвалення судового рішення у справі.

Позивачка у встановлений судом строк не сплатила судовий збір за подання позову до суду, тому ухвалою суду від 07.12.2022 року позов залишено без руху на підставі ч. 11 ст. 187 ЦПК України.

Ухвалою суду від 14.12.2022 року суд продовжив розгляд справи № 172/824/22 та закрив підготовче провадження у цивільній справі, призначивши справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання сторони та третя особа не з`явилися.

Відповідач надав заяву про визнання позовних вимог, зазначає, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно є його дитиною, вона народилася від сумісного проживання з позивачкою. Від дитини він не відмовляється і хоче в подальшому спілкуватися з нею і допомагати.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 , в свідоцтві про народження якої матірю записана ОСОБА_1 .

Батьком ОСОБА_5 згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження записаний ОСОБА_6 , громадянин України. Вказані відомості записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України зі слів матері ОСОБА_1 .

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першоїстатті 135 цього Кодексу.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другоїстатті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною першою статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, при визначенні розміру аліментів, суд виходить з того факту, що кожен з батьків має рівний обов`язок з утримання дитини належним чином, тому суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

В ході розгляду справи відповідач позовні вимоги щодо встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнав в повному обсязі. Надав письмові пояснення, що він дійсно є батьком ОСОБА_7 , яка народилася від сумісного проживання з ОСОБА_3 , він бажає спілкуватися з дитиною та допомагати їй.

Таким чином, у суду немає сумнівів у добровільності визнання відповідачем обставин, що підлягають доказуванню за позовом, що розглядається.

Враховуючи зазначене, суд вважає позов обгрунтований та таикм, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає таке.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_3 про встановлення батьківства задоволені, то з відповідача на її користь слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого нею судового збору за подання позову до суду в сумі 992,40 грн.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, тому за правилами ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 128, 180-184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 211, 247, 259, 263, 430 ЦПК України,

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Сєвєродонецької районної державної адміністрації про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянство Україна, проживає за адресою: АДРЕСА_1 батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в смт.Тошківка Луганської області.

3. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання як ВПО за адресою: АДРЕСА_3 ,аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімума на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку з 25.10.2022 року і до повноліття дитини, тобто ІНФОРМАЦІЯ_5 .

4. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в межах суми платежів за один місяць.

5. Стягнути з Прозорова на користь ОСОБА_3 судові витрати понесені зі сплатою судового збору за подання позову до суду в сумі 992,40 грн.

6. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк