Дзержинський міський суд Донецької області
========================================================================
Справа №225/5195/15-ц
Провадження №6/225/132/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року

адреса приміщення суду: вул. Дружби, 4, м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Геря О.Г.,

за участі секретаря судового засідання Савченко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни ( АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: заінтересовані особи: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста) (юридична адреса: вул. Олексія Терьохіна, 8а, оф. 111, м. Київ, ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

в с т а н о в и в:

До суду звернувся приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа. В обґрунтування вимог подання приватний виконавець посилалася на те, що у неї на виконанні перебуває виконавче провадження №65106602 з виконання виконавчого листа № 2/225/2218/2015, виданого 17.11.2015 Дзержинським міським судом Донецької області у справі № 225/5195/15-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ "Банк Форум" заборгованість за кредитним договором в розмірі 8803,51 дол. США, що згідно курсу НБУ становить 199 025,66 грн.13.12.2019 Дзержинським міським судом Донецької області замінено стягувача на ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста". 12.04.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65106602. 12.04.2021 винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ КБ "ПРИВАТБАНК", АТ "Універсал Банк", "ОКСІ Банк", АТ "ТАСкомбанк", ПАТ АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК", ПАТ "Банк Восток", АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК". 15.04.2021 винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ "Ощадбанк", АТ "ПУМБ". 24.12.2021 винесено постанову про арешт рухомого і нерухомого майна боржника. 25.12.2021 винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ "ОКСІ Банк", АТ "ТАСкомбанк", АТ "Райффайзен Банк Аваль", ПАТ АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК", "Банк Восток", АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК", АТ АКБ "Львів", АТ "КРЕДОБАНК", АТ "ОТП Банк", АТ «ІДЕЯ БАНК», АТ "АГРОПРОСПЕРІС БАНК", АТ "УКРСИББАНК", АТ "БАНК АВАНГАРД", АТ "Альфа-Банк". У вищезазначених банках відсутні відкриті рахунки боржника.

Відповідно до інформації Державної фіскальної служби України інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня, боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває. Відповідно до інформації МВС за боржником не зареєстровано транспортні засоби. На запит приватного виконавця, щодо перетину боржником державного кордону України Державною прикордонною службою України надано відповідь про те, що відомості щодо перетинання кордону боржником з 12.04.2021 по 25.12.2021 відсутні. 15.04.2021 направлено вимогу до Мінсоцполітики повідомити про перебування на обліку боржника як внутрішньо переміщена особа. Відповіді не отримано. 24.12.2021 приватним виконавцем направлено запит до Головного управління ДМС у Донецькій області про надання відомостей про надання інформації щодо видачі документа, що дає право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а також відомості про реєстрацію місця проживання громадянина України боржника. У відповіді ГУ ДМС у Донецькій області від 05.01.2022 повідомлено, що боржник не значиться документованим паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

З дати набрання законної сили рішення суду та станом на день звернення до суду з даним поданням боржником жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі або частково виконання не вчинено, що вказує на ухилення від виконання рішення суду. Відповідно до виконавчого листа боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , тобто на непідконтрольній території України, куди «Укрпошта» тимчасово не здійснює поштові відправлення, що унеможливлює направлення йому постанови про відкриття виконавчого провадження, відповідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження».

Надіслати боржнику документи виконавчого провадження неможливо у зв`язку з тим, що боржник зареєстрований на тимчасово окупованій території. Приватним виконавцем зазначено, що нею у виконавчому провадженні вжито всіх можливих заходів примусового виконання. Тривалий термін невиконання та наявність автомобіля свідчать про свідоме ухилення боржника від виконання рішення. Більш того, боржник, маючи реєстрацію на тимчасово окупованій території, без проблем може переміщуватись через контрольно-пропускні пункти з контрольованою територією.

Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. у судове засідання не прибула, надала суду заяву про розгляд подання за її відсутності.

Заінтересовані особи в судове засідання не прибули з невідомої суду причини, про день, час і місце розгляду справи були повідомлені.

Суд, дослідивши матеріали подання, вважає, що в задоволенні подання необхідно відмовити за таких підстав:

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі- Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч.3 ст.269 ЦК України, особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. №3857-XII "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" (далі Закон № 3857-XII).

Положеннями ст.6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках: якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2); якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань (п. 5); якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п. 8).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом, для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно з п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до положень статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

При вирішенні питання про тимчасове обмеження конституційного права, приватний виконавець зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження факт ухилення боржника від виконання зобов`язань та необхідність обмеження його конституційного права.

Оскільки ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, передбачає наявність з об`єктивної сторони таких діянь (дії чи бездіяльності) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази направлення боржнику ОСОБА_1 та отримання ним копії постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 65106602 від 12.04.2021, а також копій постанов від: 12.04.2021 про арешт коштів, яку направлено до АТ КБ "ПРИВАТБАНК", АТ "Універсал Банк", "ОКСІ Банк", АТ "ТАСкомбанк", ПАТ АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК", ПАТ "Банк Восток", АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК"; 15.04.2021 про арешт коштів, яку направлено до АТ "Ощадбанк", АТ "ПУМБ"; 24.12.2021 про арешт рухомого і нерухомого майна боржника; 25.12.2021 про арешт коштів, яку направлено до АТ "ОКСІ Банк", АТ "ТАСкомбанк", АТ "Райффайзен Банк Аваль", ПАТ АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК", "Банк Восток", АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК", АТ АКБ "Львів", АТ "КРЕДОБАНК", АТ "ОТП Банк", АТ «ІДЕЯ БАНК», АТ "АГРОПРОСПЕРІС БАНК", АТ "УКРСИББАНК", АТ "БАНК АВАНГАРД", АТ "Альфа-Банк".

Відтак, матеріали подання не містять жодних доказів щодо того, що боржник обізнаний про наявність відкритого щодо нього виконавчого провадження.

Необізнаність боржника про наявність відкритого щодо нього виконавчого провадження унеможливлює ухилення від його виконання.

Окрім цього, із долучених до подання документів не вбачається, що ОСОБА_1 отримав направлені приватним виконавцем виклики з метою з`явитись до приватного виконавця та надати пояснення щодо невиконання рішення суду.

Суд не приймає доводи приватного виконавця стосовно того, що надіслати боржнику документи виконавчого провадження неможливо у зв`язку з тим, що боржник зареєстрований на тимчасово окупованій території, з наступних підстав.

Приписами ч.2 ст.4-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" порядок створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб" затверджений Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб (далі Порядок), у п.5 якого визначено, що з метою обліку внутрішньо переміщених осіб уповноважений орган веде Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб, держателем якої є Міністерство соціальної політики України, до якої вноситься зокрема відомості про останнє зареєстроване місце проживання внутрішньо переміщеної особи на території, де виникли обставини, зазначені у статті 1 Закону, та її фактичне місце проживання/перебування.

Згідно із ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», яка передбачає реєстрацію місця проживання внутрішньо переміщеної особи, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Відповідно до абз.7 ч.1 ст.3 Положення про Національну соціальну сервісну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2020 року №783, основними завданнями Нацсоцслужби є, зокрема, реалізація державної політики у сфері соціального захисту внутрішньо переміщених осіб. Згідно з ч.13 ст.4 цієї Постанови Нацсоцслужба для виконання визначених для неї завдань з питань соціального захисту внутрішньо переміщених осіб, зокрема, узагальнює статистичні дані щодо внутрішньо переміщених осіб. Як вбачається з ч.18 ст.4 цієї Постанови Нацсоцслужба для виконання визначених для неї завдань використовує інформаційні системи єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб.

З огляду на наведене, з метою забезпечення явки боржника до приватного виконавця для надання пояснення щодо невиконання ним рішення суду, приватний виконавець міг витребувати з Національної соціальної сервісної служби України інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про взятих на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, відомості щодо ОСОБА_1 . У разі отримання зазначеної інформації, приватний виконавець отримав би можливість направити виклики боржнику для явки до приватного виконавця та надання пояснень щодо невиконання рішення суду. Однак матеріали справи не містять документів, які б підтверджували спроби приватного виконавця з`ясувати адресу фактичного місця проживання ОСОБА_1 на підконтрольній Україні території та подальшого направлення йому викликів за цією адресою.

Суд також звертає увагу і на те, що приватним виконавцем не обґрунтовано, яким чином застосування до боржника обмеження у праві виїзду за межі України буде сприяти виконанню рішень суду та погашенню заборгованості. При цьому, суд не приймає доводи приватного виконавця щодо того, що цитата: «Це обмеження є дієвим заходом з тієї причини, що боржник зареєстрований на тимчасово окупованій території і дане обмеження буде розповсюджуватись і на перетин лінії розмежування з окупованими територіями України», оскільки думка про те, що такий захід буде дієвим щодо конкретно боржника ОСОБА_1 , є лише припущенням приватного виконавця.

Відтак, факт ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання покладених на нього рішенням суду обов`язків не доведений приватним виконавцем належними, достовірними та достатніми доказами за європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Окрім того, обмеження ОСОБА_1 у виїзді за межі України без вилучення паспортного документа є порушенням його права, гарантованого Конституцією України, та не вбачається підстав для застосування подібного заходу.

Суд підкреслює, що при прийнятті рішення за цим поданням приватного виконавця, суд не надає оцінку щодо належного чи неналежного виконання приватним виконавцем своїх обов`язків, а виходить з обставини необізнаності боржника про наявність відкритого щодо нього виконавчого провадження, що, на переконання суду, унеможливлює застосування до цього боржника такого заходу забезпечення виконання судового рішення, як обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.33 Конституції України, ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни ( АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: заінтересовані особи: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста) (юридична адреса: вул. Олексія Терьохіна, 8а, оф. 111, м. Київ, код ЄДРПОУ 41264766) про тимчасове обмеженняу праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

С у д д я: О.Г.Геря