ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року м. Чернівці

справа № 727/7469/22

провадження №22-ц/822/839/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Паучек І.І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Васильківський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області

апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Баршаков Олександр Васильовича, на ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 1 вересня 2022 року, головуючий у першій інстанції Гавалешко П.С.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у серпні 2022 року звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області про звільнення майна з під арешту.

Зазначав, що постановою державного виконавця Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обуховському районі Київської області Ковальчук А.В. від 16 листопада 2016 року відкрито виконавче провадження №52898666 з виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Києва №2-9602, виданого 8 листопада 2013 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» коштів в сумі 1494305 грн.

Довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» від 5 липня 2021 року №113126 стверджується повне виконання зобов`язання.

Постановою державного виконавця Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обуховському районі Київської області Ковальчук А.В. від 17 червня 2022 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Києва №2-9602, виданого 8 листопада 2013 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» коштів в сумі 1494305 грн. закінчено.

Також постановою державного виконавця Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обуховському районі Київської області Ковальчук А.В. від 17 червня 2022 року знято арешт з майна, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Натомість, за інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15 серпня 2022 року №307356827 має місце накладення арешту постановою відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції в Київській області від 30 липня 2010 року.

Відповідно до інформації Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області від 6 липня 2022 року №12809 відсутні підстави для зняття арешту, накладеного постановою відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції в Київській області від 30 липня 2010 року за відсутності номеру виконавчого провадження.

Просив скасувати арешт, накладений постановою відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції в Київській області від 30 липня 2010 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 1 вересня 2022 року у відкритті провадження у справі позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області про звільнення майна з під арешту відмовлено.

Роз`яснено позивачу право на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця в порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 1 вересня 2022 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, арешт, накладений постановою відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції в Київській області від 30 липня 2010 року, не пов`язаний з виконавчим провадженням Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обуховському районі Київської області №52898666 з виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Києва №2-9602, виданого 8 листопада 2013 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» коштів в сумі 1494305 грн., відсутні неправомірні дії державного виконавця, за відсутності будь-якого виконавчого провадження не може вважатися боржником.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області про звільнення майна з під арешту, суд першої інстанції керувався положеннями пункту 1 частини1 статті 186 ЦПК України та дійшов висновку, що для боржника встановлений інший порядок вирішення питання зняття арешту шляхом звернення до суду зі скаргою в порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що у справі арешт майна не пов`язаний зі спором про право на майно, а стосується порушень з боку державної виконавчої служби.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає.

Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

Постановою державного виконавця Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обуховському районі Київської області Ковальчук А.В. від 16 листопада 2016 року відкрито виконавче провадження №52898666 з виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Києва №2-9602, виданого 8 листопада 2013 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» коштів в сумі 1494305 грн.

Довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» від 5 липня 2021 року №113126 стверджується повне виконання зобов`язання.

Постановою державного виконавця Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обуховському районі Київської області Ковальчук А.В. від 17 червня 2022 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Києва №2-9602, виданого 8 листопада 2013 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» коштів в сумі 1494305 грн. закінчено.

Також постановою державного виконавця Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обуховському районі Київської області Ковальчук А.В. від 17 червня 2022 року знято арешт з майна, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15 серпня 2022 року №307356827 має місце накладення постановою відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції в Київській області від 30 липня 2010 року №739/10 арешту на все майно ОСОБА_1 .

За інформацією Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області від 6 липня 2022 року №12809 відсутні підстави для зняття арешту, накладеного постановою відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції в Київській області від 30 липня 2010 року за відсутності номеру виконавчого провадження.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права при прийнятті постанови

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15 серпня 2022 року №307356827 має місце накладення постановою відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції в Київській області від 30 липня 2010 року №739/10 арешту на все майно ОСОБА_1 .

Отже, підставою обтяження майна ОСОБА_1 є постанова відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції в Київській області від 30 липня 2010 року №739/10 про накладення арешту на все майно ОСОБА_1 .

З огляду на наведене предметом спору у цій справі є дії органів виконавчої служби під час вчинення виконавчих дій, зокрема, щодо накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні.

Утім, у матеріалах справи відсутнє судове рішення, на виконання якого видано виконавчий документ і виконавцем відкрито виконавче провадження та постановою відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції в Київській області від 30 липня 2010 року №739/10 накладено арешт.

Установивши, що ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19 (провадження № 12-122гс19).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19) погодився з висновками судів попередніх інстанцій про закриття провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки позивач, який є боржником у виконавчому провадженні, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Звертаючись до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області про звільнення майна з під арешту, ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги тим, що накладення арешту на майно порушує його права, як власника.

За змістом позовної заяви між сторонами ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» немає спору про право власності (користування) на майно, на яке накладено арешт і таке право ОСОБА_1 ніким не оспорюється.

Тобто посилання останнього у позовній заяві на норми цивільного законодавства щодо захисту права власності не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 не визначено особи, яка порушує це право, що свідчить про відсутність спору про право.

Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Тому заява ОСОБА_1 про звільнення майна з під арешту повинна розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, а тому слід відмовити у відкритті провадження у справі з підстав, передбачених пунктом першим частини першої статті 186 ЦПК України.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

З огляду на наведене ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 1 вересня 2022 року постановлено з додержанням норм процесуального права.

На підставі ч.1ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому ухвала Шевченківського районного суду м.Чернівці від 1 вересня 2022 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 1 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

Судді М.І. Кулянда

О.О. Одинак