справа № 361/7455/18
провадження № 2/361/55/22
РІШЕННЯ

Іменем України

29 липня 2022 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретарів: Зазимко А.Ю., Лебідя В.Ю., Панек А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича, Державного підприємства СЕТАМ, ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи про визнання недійсними електронних торгів,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи збільшення позовних вимог (т. 1 а. с. 133-139), просила визнати недійсними електронні торги з реалізації нерухомого майна: земельної ділянки площею 0,0505 га, що розташована на території садового товариства Берізка Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:068:0022, та садового будинку (літера А), загальною площею 109,40 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (далі земельна ділянка і садовий будинок); визнати недійсним акт реалізації предмета іпотеки від 14 вересня 2018 року у виконавчому провадженні № 56638314, виданий приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В.

В обґрунтування позову зазначала, що 18 березня 2007 року між Закритим акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (далі Банк ) та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № КС-160/07. У забезпечення виконання умов цього договору ОСОБА_3 , того ж дня, 18 вересня 2007 року, між нею і Банком укладено договір іпотеки, за умовами якого вона передала в іпотеку нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,0505 га, що розташована на території садового товариства Берізка Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:068:0022, та садовий будинок (літера А), загальною площею 109,40 м2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

29 вересня 2011 року Святошинським районним судом м. Києва ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , яким із останніх було стягнуто солідарно на користь Банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 503707 грн. 90 коп. Банк отримав 20 жовтня 2011 року виконавчий лист № 2-2958 про стягнення з неї заборгованості, який у період з 23 листопада 2011 року до 14 червня 2018 року перебував на виконанні у Святошинському районному відділі державної виконавчої служби м. Києві Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі Відділ ДВС).

10 червня 2013 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва у виконавчому провадженні з виконання зазначеного рішення суду замінено стягувача Банк на Товариство з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи (далі ТОВ Кредитні ініціативи або Товариство).

У ході вказаного виконавчого провадження виконавчий лист № 2-2958 повернуто стягувачу ТОВ Кредитні ініціативи, оскільки Товариство відмовилося залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення суду.

Посилалася на те, що 19 жовтня 2018 року вона отримала виклик приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. з вимогою з`явитися до нього 18 жовтня 2018 року та надати йому відповідний перелік документів. При цьому постанову про відкриття виконавчого провадження вона не отримувала, до вимоги ця постанова також не додана. Лише 19 жовтня 2018 року її представник адвокат Кочмарьова Т.С. особисто отримала постанову про відкриття виконавчого провадження № 56638314 від 19 червня 2018 року на підставі виконавчого листа № 2-2958/2011 з виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29 вересня 2011 року та вона дізналася, що 19 червня 2018 року до приватного виконавця надійшов виконавчий лист № 2-2958/2011, через день, тобто 20 червня 2018 року, приватний виконавець призначив суб`єкта оціночної діяльності та вже 23 червня 2018 року відбулася передача належного їй майна: садового будинку і земельної ділянки для їх реалізації до Державного підприємства СЕТАМ (далі ДП СЕТАМ). Вказувала на те, що перші торги з реалізації садового будинку та земельної ділянки, що були призначені на 25 липня 2018 року, не відбулися. 07 вересня 2018 року на електронних торгах було реалізоване зазначене нерухоме майно за ціною 200000 грн., переможцем торгів став ОСОБА_2 та 14 вересня 2018 року приватним виконавцем Говоровим П.В. за результатами цих торгів складено акт реалізації предмета іпотеки. Вважає, що проведення вказаних електронних торгів відбулося з порушенням вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, Закону України Про виконавче провадження, зокрема, їй не направлялися постанова про відкриття виконавчого провадження та інші документи в цьому виконавчому провадженні, а вимога про явку до приватного виконавця направлена їй уже після реалізації належного їй майна; оцінка майна проведена без огляду цього майна, без направлення їй звіту про таку оцінку; у заявці на реалізацію нерухомого майна та протоколі проведення електронних торгів зазначено лише про садовий будинок, земельна ділянка не вказана; в акті реалізації предмета іпотеки зазначено і про садовий будинок, і про земельну ділянку, що свідчить про те, що акт реалізації предмета іпотеки не відповідає протоколу про проведення електронних торгів; приватний виконавець здійснив реалізацію нерухомого майна у виконавчому провадженні з виконання рішення суду про стягнення заборгованості, а не звернення стягнення на предмет іпотеки; без з`ясування наявності в неї грошових коштів у банківських установах, іншого майна, на яке можна звернути стягнення.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Кочмарьова Т.С. подала до суду письмові пояснення, у яких посилалася на те, що 23 вересня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва постановив ухвалу за наслідками розгляду скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Говорова П.В. у виконавчому провадженні № 56638314, відкритому на підставі виконавчого листа № 2-2958/2011 з виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва суду від 29 вересня 2011 року, у якому проведені оскаржувані нею у даній справі електроні торги. Цією ухвалою суд задовольнив скаргу ОСОБА_1 та визнав протиправними дії приватного виконавця Говорова П.В. Ця ухвала залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 16 січня 2020 року та постановою Верховного Суду від 11 березня 2021 року. Умежах зазначеної справи судами надавалась оцінка діям приватного виконавця Говорова П.В. під час передачі на реалізацію нерухомого майна, належного ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про те, що недодержання приватним виконавцем Говоровим П.В. порядку звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 , а саме: передаючи на реалізацію земельну ділянку та садовий будинок, приватний виконавець Говоров В.П. не провів у встановлений Законом України Про виконавче провадження строк відповідну перевірку майнового стану ОСОБА_1 ; до передачі майна на реалізацію ОСОБА_1 була позбавлена можливості подати на вимогу приватного виконавця декларацію про свої доходи та майно, або ж запропонувати приватному виконавцю ті види майна, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу.

Вважає, що оскільки дії приватного виконавця у виконавчому провадженні № 56638314 щодо реалізації на електронних торгах належного ОСОБА_1 нерухомого майна визнані незаконними, тому ці електронні торги мають бути визнані судом недійсними.

Також подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи здійснювати за відсутності сторони позивача та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач приватний виконавець Говоров П.В. у судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позов, у якому заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що електронні торги, що відбулися 07 вересня 2019 року з реалізації нерухомого майна: земельної ділянки та садового будинку, що належали боржнику ОСОБА_1 , проведенні з додержанням вимог законодавства, підстави для визнання їх недійсними відсутні. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ДП СЕТАМ у судове засідання теж не з`явилося, представник відповідача ОСОБА_5 подала до суду відзив на позов, у якому заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими і незаконними, просила суд у задоволенні позову відмовити та розглянути справу за відсутності представника ДП СЕТАМ.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позов, у якому посилався на те, що 07 вересня 2018 року за наслідками проведення ДТ СЕТАМ електронних торгів з реалізації предмета іпотеки: земельної ділянки та садового будинку, він став переможцем цих торгів. Ним перераховані грошові кошти за нерухоме майно та приватним виконавцем Говоровим П.В. оформлений акт реалізації предмета іпотеки. Вважає, що при проведенні вказаних електронних торгів будь-яких порушень вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, не було, тому підстави для визнання цих торгів недійсними відсутні. Просив у задоволенні позову відмовити.

Третя особа ТОВ Кредитні ініціативи у судове засідання також не з`явилося, його представник адвокат Стеценко М.В. подав до суду письмові пояснення, у яких заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_1 не довела належними і допустимими доказами, що при проведенні 07 вересня 2018 року оскаржуваних позивачем електронних торгів відбулося порушення Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, та ці порушення вплинули на результати торгів, а також те, що при проведенні цих торгів відбулося порушення прав і законних інтересів позивача. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

З`ясувавши позицію учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 18 вересня 2007 року між Закритим акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № КС-160/07.

Того ж дня, 18 вересня 2007 року, для забезпечення зобов`язань ОСОБА_3 за цим кредитним договором № КС-160/07, між Банком та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, за умовами якого остання передала в іпотеку нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,0505 га, що розташована на території садового товариства Берізка Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:068:0022, та садовий будинок (літера А), загальною площею 109,40 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

29 вересня 2011 року Святошинським районним судом м. Києва ухвалено рішення у цивільній справі № 2-2958/2011, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк суму заборгованості за кредитним договором № КС-160/07 від 18 вересня 2007 року в загальному розмірі 501887 грн. 90 коп.

20 жовтня 2011 року стягувачу Публічному акціонерному товариству Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк у вказаній вище цивільній справі суд видав виконавчий лист № 2-2958/2011, боржником за яким є ОСОБА_1 , позивач у даній справі.

23 листопада 2011 року державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Марченко Я.М. відкрито виконавче провадження № 30037901 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа № 2-2958/2011.

10 червня 2013 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва у виконавчому провадженні № 30037901 замінено стягувача Банк на ТОВ Кредитні ініціативи.

14 червня 2018 року старшим державним виконавцем Телейчук Т.О. винесено постанову про повернення виконавчого листа № 2-2958/2011 стягувачу, оскільки останній відмовився залишати за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання судового рішення.

19 червня 2018 року приватним виконавцем Говоровим П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56638314 з виконання виконавчого листа № 2-2958/11, виданого 20 жовтня 2011 року Святошинським районним судом м. Києва, боржником за яким є ОСОБА_1 , зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

20 червня 2018 року приватним виконавцем Говоровим П.В. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_1 та постанову про призначення для участі у виконавчому провадженні суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ Меркурій Партнерс.

21 червня 2018 року ТОВ Меркурій Партнерс складено висновок про вартість об`єкта незалежної оцінки: садового будинку, загальною площею 109,40 м2, та земельної ділянки площею 0,0505 га, що розташовані на території садового товариства Берізка Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:068:0022, та що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Ринкова вартість земельної ділянки становить 64877 грн., садового будинку 129754 грн. 57 коп.

22 червня 2018 року приватний виконавець Говоров П.В. надіслав до ДП СЕТАМ пакет документів для організації і проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна: садового будинку (літ. А), площею 109,40 м2, що знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :01:068:0022, площею 0,0505 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1

07 вересня 2018 року відбулися електронні торги з реалізації предмета іпотеки: садового будинку (літ. А), площею 109,40 м2, що знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :01:068:0022, площею 0,0505 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу № 347152 проведення цих електронних торгів переможцем (покупцем) зазначеного нерухомого майна визнаний відповідач у справі ОСОБА_2

14 вересня 2018 року приватним виконавцем Говоровим П.В. був складений акт про реалізацію предмета іпотеки: садового будинку (літ. А), площею 109,40 м2, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0505 га, кадастровий номер :01:068:0022, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Ціна продажу складає 200000 грн.

28 вересня 2018 року приватним виконавцем Говоровим П.В. складено виклик приватного виконавця № 3524, яким боржника ОСОБА_1 зобов`язано з`явитися до приватного виконавця 18 жовтня 2018 року о 10.00 год. щодо сплати боргу за виконавчим документом № 2-2958/11 або надання підтверджуючих документів про сплату та надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання; достовірні відомості про доходи та місце роботи, на підтвердження чого надати довідку з місця роботи; достовірні відомості про кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності (дорогоцінні метали, ювелірні вироби тощо), у тому числі про кошти на рахунках і вкладах у банках та інших фінансових установах, про рахунки в цінних паперах у депозитарних установах, що знаходяться на території Украйни та за її межами, із зазначенням назви відповідної установи та її адреси, на підтвердження чого надати копії відповідних договорів або інших документів; достовірні відомості про майно, у тому числі про майно, що перебуває у спільній власності (місцезнаходження, технічна характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих, документів про відповідне право; достовірні відомості про майно, що перебуває в заставі/іпотеці або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні від інших осіб (місцезнаходження майна, його характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих договорів та додатків до них; достовірні відомості про майнові права, на які може бути звернено стягнення, зокрема частки у статутному капіталі юридичних осіб, в тому числі майнові права, що є предметом застави/іпотеки, з наданням копій підтверджуючих документів; копії паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон; довідку про склад сім`ї; документи щодо зареєстрованих осіб в житлових будинках, квартирах, що належать на праві приватної та/або спільної власності.

Із матеріалів справи вбачається, що 30 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 , вважаючи, що передача земельної ділянки і садового будинку на реалізацію та проведення електронних торгів відбулися без належного її повідомлення про відкриття виконавчого провадження, опис, арешт та оцінку майна, яке в подальшому було реалізовано за заниженою ціною, звернулася до Святошинського районного суду м. Києва зі скаргою на дії приватного виконавця Говорова П.В., у якій просила суд визнати дії приватного виконавця Говорова П.В. щодо передачі на реалізацію спірних земельної ділянки і садового будинку неправомірними та визнати протиправною оцінку садового будинку, проведену суб`єктом оціночної діяльності ТОВ Меркурій Партнерс у рамках виконавчого провадження № 56638314.

23 вересня 2018 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва вказану скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано протиправними дії приватного виконавця Говорова П.В. щодо передачі на реалізацію нерухомого майна: земельної ділянки площею 0,0505 га, кадастровий номер :01:068:0022, та садового будинку (літера А), загальною площею 109,40 м2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині вимог у задоволенні скарги відмовлено.

16 січня 2020 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу приватного виконавця Говорова П.В. на зазначену вище ухвалу суду першої інстанції залишено без задоволення, ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 вересня 2018 року залишено без змін.

06 лютого 2020 року, не погоджуючись із ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23 вересня 2018 року та постановою Київського апеляційного суду від 16 січня 2020 року, ТОВ Кредитні ініціативи звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою.

11 березня 2021 року постановою Верховного Суду касаційну скаргу ТОВ Кредитні ініціативи залишено без задоволення, ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 січня 2020 року залишено без змін.

Верховний Суду у постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц зробив висновок про те, що преюдиціальність обов`язковість фактів, установлених рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у судовому рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який набрав законної сили. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

У випадку преюдиціального встановлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так у зазначеній вище постанові від 11 березня 2021 року при розгляді касаційної скарги ТОВ Кредитні ініціативи на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 січня 2020 року, Верховний Суд встановив, що приватний виконавець Говоров П.В., передаючи на реалізацію спірні земельну ділянку і садовий будинок, не провів у встановлений Законом України Про виконавче провадження строк відповідну перевірку майнового стану боржника ОСОБА_1 , за результатами якої можливе встановлення наявності у боржника коштів в національній та іноземній валютах, інших цінностей, у тому числі коштів на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, звернення стягнення на які в силу вимог ст. 48 зазначеного Закону здійснюється першочергово, та суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про недодержання приватним виконавцем Говоровим П.В. порядку звернення стягнення на майно ОСОБА_1 . З огляду на те, що приватним виконавцем Говоровим П.В. постанову про відкриття виконавчого провадження винесено 19 червня 2018 року та вже 22 червня 2018 року передано документи для організації і проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, очевидно, що ОСОБА_1 до передачі майна на реалізацію була позбавлена можливості подати на вимогу приватного виконавця декларацію про свої доходи та майно, або ж запропонувати приватному виконавцю ті види майна, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу.

Як встановлено судом, у провадженні приватного виконавця Говорова П.В. перебувало виконавче провадження № 56638314 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2958/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором КС-160/07 в розмірі 503707 грн. 90 коп.

У межах вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем Говоровим П.В. здійснено звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 : земельну ділянку та садовий будинок, також здійснені підготовчі дії щодо реалізації даного майна на електронних торгах та у подальшому продаж цього майна на електронних торгах.

Законом України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) встановлені загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, приватного виконавця, їх завдання, компетенцію, права та обов`язки, у тому числі, порядок звернення стягнення на майно боржника у виконавчому провадженні, а також закріплено права та обов`язки стягувача і боржника, їх право на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця чи приватного виконавця та порядок цього оскарження.

За змістом ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки .

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно із ч. 8 ст. 26 Закону № 1404-VIII у разі якщо при відкритті виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на майно боржника, боржник за погодженням із стягувачем має право передати йому таке майно або реалізувати його та передати кошти від його реалізації стягувачу в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Після передачі майна стягувачу або внесення покупцем коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця арешт з проданого майна боржника знімається за постановою виконавця.

У ст. 48 Закону України Про виконавче провадження визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у то му числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. При цьому, виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 затверджений Порядок реалізації арештованого майна (далі Порядок № 2831/5).

У п. 1 розділу 1 Порядку № 2831/5 встановлено, що арештоване майно (далі майно) рухоме або нерухоме майно боржника (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та цінних паперів), на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації; електронні торги продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Порядок передачі майна на реалізацію на електронних торгах встановлений у розділі ІІ Порядку № 2831/5, зокрема, реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України Про виконавче провадження. Якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна, крім рішень про конфіскацію майна. Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна. Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім шістнадцятим пункту 2 цього розділу. Приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронного аукціону (аукціону за фіксованою ціною) до Системи.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що на приватного виконавця як суб`єкта виконання судових рішень законодавством покладено обов`язок щодо вирішення питання з`ясування майнового стану боржника, вирішення та з`ясування про наявність майна боржника на яке в першу чергу можливо здійснити стягнення, та у разі відсутності в наявності у боржника першочергового майна на яке можливо звернути стягнення, приватний виконавець здійснює дії щодо реалізації майна відповідно до визначеної законодавством процедури, тобто приватний виконавець здійснює підготовчі дії для проведення електронних торгів: визначає майно боржника для передачі його на реалізацію, готує, формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та надсилає їх до ДП СЕТАМ?.

Верховний Суд у постанові від 02 травня 2018 року у справі № 910/10136/17 роз`яснив, що дії виконавця щодо передачі майна на реалізацію є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які хоча і не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження та не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, однак за умови, що їх не оскаржено та не визнано незаконними.

Верховний Суд України у постановах від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 та постанові від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц роз`яснив, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, крім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Отже, головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, які могли вплинути на результати торгів, тому, крім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що у даному випадку дії приватного виконавця Говорова П.В., які оскарженні ОСОБА_1 до суду та судами встановлено, що його дії при реалізації нерухомого майна: земельної ділянки та садового будинку у виконавчому провадженні призвели до порушення законних прав ОСОБА_1 , зокрема, передаючи на реалізацію спірні земельну ділянку і садовий будинок, приватний виконавець не провів у встановлений Законом України Про виконавче провадження строк відповідну перевірку майнового стану боржника ОСОБА_1 , за результатами якої можливе встановлення наявності у боржника коштів у національній та іноземній валютах, інших цінностей, у тому числі коштів на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, звернення стягнення на які в силу вимог ст. 48 зазначеного вище Закону здійснюється першочергово та недодержання приватним виконавцем порядку звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 та позбавлення її права, до передачі майна на реалізацію, можливості подати на вимогу приватного виконавця декларацію про свої доходи та майно, або ж запропонувати приватному виконавцю ті види майна, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу, є такими порушеннями, які могли вплинути на результати торгів, оскільки, виконання приватним виконавцем належним чином своїх обов`язків та вимог законодавства могло призвести до того, що це майно взагалі не було б передане на реалізацію.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 465/650/16-ц та від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц зазначила, що правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

За змістом ч. 1 ст. 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 ЦК України).

У ч. 4 ст. 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема, на підставі норм цивільного законодавства (ст. ст. 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів.

Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Верховний Суд України у постанові від 25 грудня 2013 року у справі № 6-78цс13 виклав правовий висновок та зазначив, що з урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд при розгляді справи повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що при проведенні 07 вересня 2018 року електронних торгів з реалізації належних ОСОБА_1 земельної ділянки та садового будинку наявні порушення, зокрема, приватний виконавець, відкривши виконавче провадження 19 червня 2018 року та передавши уже 22 червня 2018 року пакет документів для організації і проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, по суті позбавив боржника ОСОБА_1 можливості повідомити приватного виконавця про свої доходи та майно, або скористатись своїм правом погодити зі стягувачем можливість реалізувати майно та передати кошти від його реалізації в рахунок погашення боргу за виконавчим документом, що могли вплинути на результат цих електронних торгів, оскільки дане нерухоме майно за умови дотримання приватним виконавцем Говоровим П.В. вимог законодавства це нерухоме майно взагалі не було б передане на реалізацію.

За наведених вище обставин, суд вважає, що належним захистом прав ОСОБА_1 буде визнання судом відповідно до вимог ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України недійсними електронних торгів з реалізації нерухомого майна: земельної ділянки і садового будинку та акта реалізації предмета іпотеки від 14 вересня 2018 року у виконавчому провадженні № 56638314, виданого приватним виконавцем Говоровим П.В, оскільки цей правочин суперечить актам цивільного законодавства.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи наявність порушень вимог законодавства при проведенні електронних торгів, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 79, 81, 89, 259, 263 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати недійсними електронні торги з реалізації нерухомого майна: земельної ділянки площею 0,0505 га, що розташована на території садового товариства Берізка Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:068:0022, та садового будинку (літера А), загальною площею 109,40 м2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та акт реалізації предмета іпотеки від 14 вересня 2018 року у виконавчому провадженні № 56638314, виданий приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.