Справа № 739/1253/20
Провадження № 2/739/10/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Кочура О.О.,

за участі: секретаря - Головня І.І.,

представника позивача - адвоката Костюченка В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплату аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Костюченка В.К., звернулася з позовом про ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів в сумі 29168,54 грн., нарахованої за період з грудня 2018 року по жовтень 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на стягнення рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 24.07.2019 року в справі № 739/2154/18 на її користь з відповідача аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки від заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає, що на виконання рішення Семенівського районного суду Чернігівської області виданий виконавчий лист № 2/744/500/2019 від 01.06.2020 року, який звернутий у встановленому порядку до виконання та перебуває на примусовому виконанні в Новгород-Сіверському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Станом на вересень 2020 року через несплату аліментів у відповідача утворилася заборгованість у сумі 29168,54 грн., яка підтверджується довідкою Новгород-Сіверського міськрайонному відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Згідно з наданого розрахунку сума нарахування пені становить 88687,49 грн., проте враховуючи обмеження розміру пені 100% розміру заборгованості, передбачені ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, позивач вважає, що стягненню підлягає пеня в розмірі суми заборгованості - 29168,54 грн.

Позивачка посилається на наявність у відповідача можливостей по сплаті аліментів і винність його поведінки щодо невиконання обов`язку утримання дитини.

Зазначену позовну заяву було прийнято до розгляду, ухвалою від 13 листопада 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

На позов представником відповідача ОСОБА_4 поданий відзив, в якому представник відповідача - адвокат Созонов В.П., не спростовуючи наявність у позивача можливостей для утримання дитини та його обізнаність про обов`язок сплачувати аліменти, посилається на неправильність наведеного в позовній заяві розрахунку аліментів. Пропонує розмір аліментів визначати відповідно до алгоритму, визначеному в ухвалах Верховного суду України від 16 грудня 2015 року в справі № 6-29/цс-15, від 03 лютого 2016 року в справі № 6-1477/цс-15, від 16 березня 2016 року в справі № 3-300/цс-16, згідно з якими:

- пеня нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення боржником свого обов`язку щодо його сплати до дня ухвалення судового рішення

- загальна сума пені визначається як сума розмірів нарахованої пені за кожним періодичним платежем;

- сума заборгованості за попередні періоди не додається до заборгованості за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того періоду, в якому платежі не сплачувалися.

За таким алгоритмом обчислення, кількість днів прострочення на кожний платіж не може перевищувати 31 день за кожен місяць.

За відсутності розрахунку пені у визначеному у відзиві порядку, представник відповідача просить відмовити в позові.

У відповіді на відзив представник позивача - адвокат Костюченко В.К. зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в Постанові 03.04.2019 року (справа № 333/6020/16-ц) відступила від висновків про застосування права, викладених у постановах Верховного Суду України № 6-269 цс-15 від 16 грудня 2015 року, № 6-1477цс-15 від 03 лютого 2016 року, № 3300 цс-15 від 16 березня 2016 року, на які посилається представник відповідача, зазначивши при цьому, що у статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Таким чином, згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, період нарахування не обмежується 31 днем. Згідно з положеннями статей 37 та 45 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Велика Палата Верховного Суду забезпечує перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою однакового застосування норм права. Отже, незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати, в даному випадку викладену в Постанові ВП ВС від 03.04.2019 року в справі № 333/6020/16-ц.

Позивачка та відповідач в судове засідання не з`явилися.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Костюченко В.К., позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача - адвокат Созонов В.П. в судове засідання, призначене в режимі відеоконференції із Зарічним районним судом м. Суми, не з`явився у зв`язку з відсутністю технічної можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції, проти позовних вимог заперечує в повному обсязі.

Судом встановлені наступні обставини:

Рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 24.07.2019 року в справі № 739/2154/18 на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки від заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 7-8).

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 22.08.2019 року відкрите виконавче провадження № 59874223 за виконавчим листом № 2/744/500/2019, виданим Семенівським районним судом Чернівської області, про стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки від заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 5)

Згідно з розрахунком державного виконавця заборгованості зі сплати аліментів № 12095 від 13.10.2020 року заборгованість відповідача за аліментами, що стягуються з нього на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 29168,54 грн. Заборгованість існує з грудня 2018 року по вересень 2020 року (а.с.6).

Згідно з наведеним в позовній заяві розрахунком аліментів, розрахована за період з грудня 2018 року по вересень 2020 року пеня становить 88687,49 грн..

Вирішуючи справу, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п.3 ст. 83 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини - право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.

Відповідачем не подано доказів як необізнаності про наявність обов`язку щодо сплати аліментів, так і відсутності можливостей своєчасно сплачувати аліменти.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем без поважних причин не виконувався обов`язок утримання дитини, що є підставою для стягнення пені.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про обчислення аліментів за алгоритмом, наведеним в перелічених ним рішеннях Верховного Суду України.

Відповідно до частини 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові 03.04.2019 року (справа № 333/6020/16-ц), відступивши від правових позицій Верховного Суду України, наведених у відзиві, зазначила, що у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто, розрахунок пені здійснюється за формулою: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

Наведений в позовній заяві розрахунок пені здійснений за наведеним вище алгоритмом, отже суд вважає його правильним.

Оскільки згідно з ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України розмір пені обмежується 100% розміру заборгованості, сума, що підлягає стягненню, становить 29168,54 грн. станом на 01 жовтня 2020 року, яка підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору згідно з пунктом 3 частиною першою ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13,258,259,263-265,268,273, 354 ЦПК України, суд, ст. 196 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплату аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП: НОМЕР_2 , пені за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 29168 (двадцять дев`ять тисяч сто шістдесят вісім) гривень 54 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.О.Кочура