РІШЕННЯ

Іменем України

26 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Дмитрієвої М.М., за участю секретаря Сідорової А.В.,

справа № 333/1461/22

провадження № 2/333/2336/22

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача адвокат Кравченко Ольга Василівна

відповідач - ОСОБА_2

представник відповідача адвокат Слизовська Марина Юріївна

третя особа ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, у порядку загального позовного провадження цивільну справу про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

15 квітня 2022 року адвокат Кравченко О.В. в інтересах ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування вимог посилається на те, що 24 січня 1997 року між позивачкою і відповідачем було зареєстровано шлюб, який відповідно до заочного рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя між ними було розірвано. Позивачка і відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є учнем Запорізького навчально-виховного оздоровчого комплексу № 110 Запорізької міської ради Запорізької області та проживає разом із матір`ю, самостійного доходу не має. Відповідач отримує стабільну заробітну плату, має на праві власності майно, а відтак може надавати повнолітньому сину, який навчається у загальноосвітній школі, матеріальну допомогу. Відповідач після досягнення сином повноліття добровільно допомоги на його утримання не надає, а тому вона змушена самостійно утримувати сина. Домовленості між сторонами щодо утримання повнолітнього сина не досягнуто.

Відповідач позов визнав частково. Представник відповідача, адвокат Слизовська М.Ю., надала до суду відзив на позовну заяву, у якому не заперечувала проти стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина у зв`язку з продовженням навчання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову і до закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до 30.06.2022 року.

Проти задоволення позову у повному обсязі заперечувала, оскільки вважала, що позивачка не довела дійсний розмір витрат на утримання повнолітнього ОСОБА_3 . Також вказала, що визначений позивачкою розмір аліментів є вочевидь перебільшеним, їх стягнення становитиме для відповідача надмірний фінансовий тягар через наявні у нього кредитні зобов`язання та необхідність утримувати нову дружину та її сина.

Інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило.

У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених у позові, просила їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача просила задовольнити позов частково, стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову і до закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до 30.06.2022 року, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

Третя особа, ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 25 квітня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

16 червня 2022 року ухвалою суду підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.

Установлені судом фактичні обставини справи

24 січня 1997 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Запорізької міської Ради народних депутатів 24.01.1997 року, актовий запис № 46.

Відповідно до заочного рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя у справі № 812/01668/2012 від 27.08.2012 року шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 розірвано.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 25.09.2018 року, актовий запис № 397 від 18.05.2004.

Відповідно до довідки № 050/01-21 від 01.04.2022 року ОСОБА_3 є учнем Запорізького навчально-виховного оздоровчого комплексу № 110 Запорізької міської ради Запорізької області.

Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя у справі № 812/9713/12 від 03.12.2012 року, що набрало законної сили 14.12.2012, визначено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісяця у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 06.11.2012 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя у справі № 333/6015/20 від 10.12.2020 року, що набрало законної сили 12.01.2021 року, визначено збільшити розмір аліментів, стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Указаний позов ОСОБА_2 визнав повністю, про що зазначено у його мотивувальній частині.

У позовній заяві позивачка зазначила, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належать земельна ділянка площею 0,0531 га, що розташована за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, обслуговуючий садово-городній кооператив «Нива-Еліт», земельна ділянка НОМЕР_3 , кадастровий номер :03:033:1253 та автомобіль марки Renault, моделі LOGAN, 2020 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 . Проти наведених обставин представник відповідача не заперечувала, доказів на їх спростування не надала.

Згідно з довідкою про доходи № 107, виданою КНП «ТМО «ОЦЕМД та МК» ЗОР 12.05.2022 року загальна сума доходу ОСОБА_2 з 01.11.2021 року до 30.04.2022 року без урахування аліментів становить 134 338,01 (сто тридцять чотири тисячі триста тридцять вісім) гривень 01 копійка.

Згідно з комплексним договором № 1/4014697 (кредиту та застави), укладеним між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_2 25.09.2020 року, банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 298 403,63 гривень на придбання транспортного засобу для особистого користування та сплату страхових платежів строком до 24.09.2027 року включно.

Позиція суду та нормативно - правове обгрунтування

Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Тлумачення зазначеної норми дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Згідно із ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідач заперечує проти стягнення з нього аліментів у заявленому розмірі, зокрема, через те позивачка не надала доказів витрат, які вона щомісячно несе на утримання сина. За твердженням відповідача щомісячний розмір аліментів становитиме орієнтовно 6000,00 гривень, тому позивачка має довести здійснення нею витрат на утримання сина на суму 12000,00 гривень.

З наведеними аргументами суд не погоджується.

До предмета доказування у справах про стягнення аліментів на утримання повнолітніх сина, дочки належать обставини досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Наведене свідчить, що позивач у такій категорії справ не зобов`язаний доводити розмір витрат, який він несе на утримання повнолітнього сина, дочки. Частина друга статті 200 СК України такого обов`язку також не встановлює. Положення про те, що суд при визначенні розміру аліментів бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином не зводиться до математичної рівності надання утримання кожним з них. Визначальним є спроможність відповідача сплачувати аліменти в заявленому розмірі. При цьому відповідач не позбавлений можливості довести надмірний розмір аліментів у загальному порядку.

Суд також ураховує, що позивачка заявила вимогу про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. Така величина є мінливою, може змінюватися протягом строку сплати аліментів. До того ж, надана відповідачем довідка про доходи не підтверджує безумовний розмір аліментів у сумі 6000,00 гривень. Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя у справі № 333/6015/20 від 10.12.2020 року, що набрало законної сили 12.01.2021 року, з ОСОБА_2 визначено стягувати аліменти у розмірі 1/4 його заробітку (доходу). У листопаді 2021 року відповідач сплатив аліменти у сумі 4042,77 грн, у грудні 2021 року - 5019,14 грн., у січні 2022 року - 6143,12 грн., у лютому 2022 року - 6103,74 грн., у березні 2022 року - 3049,24 грн. Отже, з п`яти місяців, що зазначені у довідці, лише у двох з них розмір аліментів орієнтовно становив 6000,00 грн.

Доводи відповідача про відсутність витрат, які пов`язані з навчанням ОСОБА_4 , суд оцінює критично, оскільки сама по собі відсутність витрат на проїзд до навчального закладу та на оренду житла не свідчить про відсутність потреби учня середньої школи у матеріальній допомозі. Попри те, що ОСОБА_4 є повнолітнім, він є здобувачем повної загальної середньої освіти і самостійного доходу не має, про що відповідач і його представник не заперечили. За таких обставин, факт навчання ОСОБА_4 у шкільному закладі безумовно підтверджує його потребу у матеріальній допомозі.

Наданий відповідачем комплексний договір № 1/4014697 (кредиту та застави) від 25.09.2020 року суд відхиляє як доказ покладення на нього надмірного фінансового тягаря, позаяк визначені в договорі кредитні зобов`язання відповідач узяв на себе добровільно. Обов`язок сплачувати кредит на придбання автомобіля для особистого користування не може превалювати над обов`язком утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Посилання відповідача на необхідність утримання ним його дружини та її сина суд до уваги не бере, оскільки жодних доказів на підтвердження цієї обставини відповідач не надав. Натомість у судовому засіданні встановлено, що дружина відповідача працездатна, а її син повнолітній. Зазначені обставини представник відповідача, адвокат Слизовська М.Ю. визнала. Отже, зазначені особи не є тими, яких відповідач зобов`язаний утримувати згідно із законом.

Окрім того, оцінивши довідку № 107 про доходи відповідача, суд дійшов висновку, що у березні 2022 року відповідач сплатив 3049,24 гривень аліментів на утримання сина. Зазначений розмір аліментів є найменшим згідно з указаною довідкою. При цьому заробітна плата відповідача за березень 2022 року становить 24242,42 гривні, а після сплати податків і зборів - 19878,78 гривень. Відтак після сплати аліментів дохід відповідача становить 16824,54. Зазначений розмір доходу, що більш як у шість разів перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб безумовно дозволяє відповідачеві утримувати себе і свідчить про його спроможність надавати синові матеріальну допомогу у зазначеному розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачка за допомогою належних і допустимих доказів довела, що її син, ОСОБА_4 досяг 18-ти річного віку, продовжує навчання, потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, а відповідач може таку допомогу надавати. З урахуванням обставин, визначених у ст. 182 СК України (розмір доходу відповідача, належність йому на праві власності рухомого і нерухомого майна, відсутність осіб, яких він за законом зобов`язаний утримувати), суд доходить висновку, що стягнення з відповідача аліментів у заявленому розмірі забезпечить ефективний захист порушеного права ОСОБА_4 на утримання , що свідчитиме про вирішення завдань цивільного судочинства.

За таких обставин позов слід задовольнити.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Встановлено, що позов було подано позивачкою до суду 15 квітня 2022 року.

Розподіл судових витрат

Беручи до уваги, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, враховуючи, що при винесення рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, вважає за можливе стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 84, 180, 182-184, 191 СК України, ст.ст. 4, 12-13, 76, 81, 265, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Запоріжжя, на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 15 квітня 2022 року до закінчення ОСОБА_3 навчання, а саме до 30 червня 2022 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Запоріжжя, в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах стягнення аліментів в розмірі за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Складання повного рішення суду відкладено на строк не більше як десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено та підписано 04 січня 2023 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва