Провадження № 2/161/3836/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Гриня О. М.,

за участю: секретаря судового засідання Остимчук О. М.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Булат Ю. В.,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

25 серпня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свій позов обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, в якому в них народились діти: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 липня 2022 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Позивач вказує, що молодший син ОСОБА_5 проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач належним чином не виконує свого батьківського обов`язку щодо матеріального утримання сина. Раніше ОСОБА_2 щомісячно надавав їй кошти в якості аліментів на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 2500 гривень готівкою. Наразі відповідач уникає спілкування з нею, коштів на утримання дитини не надає. Позивач зазначає, що вона витрачає на потреби сина приблизно 7 тисяч гривень щомісячно, зокрема, на харчування (1500 гривень), придбання одягу (2000 гривень), відвідування басейну (1300 гривень), оплату послуг репетитора з англійської мови (800 гривень), харчування в школі (500 гривень), шкільні внески (300 гривень), ліки та вітаміни (700 гривень). Також позивач зазначає, що вона не працює, є особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання, внаслідок чого їй протипоказана робота з фізичними навантаженнями. Через хворобу обох ніг вона не може працювати, оскільки через перевантаження на нижні кінцівки в неї відкриваються виразки. Вказані обставини впливають на її спроможність матеріально утримувати дитини та зумовлюють потребу звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача. З урахуванням матеріального стану відповідача та потреб дитини позивач вважає доцільним стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

На підставі наведеного позивач просить стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3 500,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 вересня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

03 листопада 2022 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву. Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач зазначає, що позивач не надала суду доказів на підтвердження його матеріальної можливості сплачувати аліменти в розмірі 3500 гривень. Відповідач вказує, що він має непостійні доходи. Власного житла, нерухомості, транспортних засобів, банківських вкладів в нього немає. Також він змушений піклуватись про старшого сина і про своїх батьків. Відповідач підтверджує, що раніше він добровільно сплачував позивачу аліменти на утримання меншого сина в розмірі 2500 гривень щомісячно. Враховуючи вказані обставини, відповідач визнає позов частково та погоджується сплачувати аліменти в розмірі в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача адвокат Булат Ю. В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, які зазначені в позовній заяві, додатково суду пояснила, що ОСОБА_1 разом з своїм неповнолітнім сином перебуває за кордоном, у м. Вільнюс, Литва. Там дитина відвідує українську школу («Міжнародна українська школа»). Витрати позивача на дитину наразі суттєво зросли, наприклад, спочатку харчування для дитини у школі було безкоштовним, а тепер коштує 50 євро. Самотужки позивачу не вдається забезпечити достатній рівень життя сина, що включатиме нормальне харчування, відповідний набір непродовольчих товарів, послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні, надаючи пояснення, дотримався позиції, яка висловлена ним у відзиві на позовну заяву. Крім того, представник відповідача зазначив, що ОСОБА_2 з 05 серпня 2022 року працює у ТзОВ «Альфа Експо» на посаді складальника взуття. Заробітна плата відповідача є невисокою, а тому він не зможе сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 3500 гривень щомісячно.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Суд установив, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 8).

Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який становить для:

дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні;

дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Крім того, за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з матір`ю, яка його доглядає, виховує та матеріально утримує.

Старший син сторін ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час розгляду цієї справи є повнолітнім (а. с. 9).

Копією довідки до акту огляду медико-соціального експертною комісією серії 12 ААВ № 498883 підтверджується, що позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи довічно, причина інвалідності загальне захворювання. У зв`язку хі встановленням позивачу інвалідності їй протипоказана робота з фізичними перевантаженнями та рекомендовано стаціонарне, санаторно-курортне лікування (а. с. 10).

З копії виписки №11788 КП «Волинська обласна клінічна лікарня» (відділення судинної хірургії) від 21 вересня 2021 року вбачається, що позивачу ОСОБА_1 встановлено діагноз: ПТФС обох ніг, варикозно-набряково-больова форма зліва, варикозно-набряково-виразково-больова форма справа; ХВН ІІ ступеня зліва, ІІІ ступеня справа; синдром Рейно. ДОА І ступеня обох кистей; Церебральна антигіодистонія із цефалгією та синкопальними нападами (а. с. 11).

Копією довідки про доходи ОСОБА_1 підтверджується, що вона перебуває на обліку в Луцькому об`єднаному управлінні ПФУ в Волинській області і отримує пенсію, дохід позивача за період з серпня 2021 року по січень 2022 року включно становить 13 200 гривень, тобто щомісячний розмір пенсії позивача 2200 гривень (а. с. 12).

Також установлено, що дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зарахований до 5 класу «Міжнародної української школи» у м. Вільнюс. Наведене підтверджується копією довідки навчального закладу № 901 від 14 квітня 2022 року. Реєстраційний внесок до навчального закладу «Міжнародна українська школа» - 50 євро (а. с. 23, 24).

Досліджуючи матеріальне становище відповідача, суд установив, що ОСОБА_2 з 25 серпня 2022 року працює на посаді складальника взуття 4 розряду в ТзОВ «Альфа Експо», розмір його доходу за період з серпня 2022 року по листопада 2022 року становить 27 432,57 гривень.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина слід враховувати надання ним матеріальної допомоги непрацездатним батькам. Позивач документально не підтвердив види та розмір своєї участі в наданні матеріальної допомоги батькам. Суд зауважує, що пенсійний вік батька позивача не може однозначно свідчити про його потребу в матеріальному утриманні.

Не заслуговують на увагу й аргументи позивача про наявність на його утриманні старшого сина, адже останній є повнолітнім.

На підставі наявних у справі письмових доказів суд позбавлений можливості в повній мірі перевірити матеріальне становище відповідача та встановити наявність у нього інших видів доходу, окрім заробітної плати, яку він отримує з серпня 2022 року в ТзОВ «Альфа Експо». Подати суду довідку про доходи з Державної податкової служби представник відповідача відмовився, оскільки вважає це недоцільним.

Окремо суд зосереджує увагу на тому, що визначений за результатами судового спору розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини має бути таким, що враховує пріоритетність інтересів дитини. На час вирішення цієї справи сину сторін ОСОБА_6 виповнилось 11 років. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини вказаного віку наразі становить 2833 гривні.

Прожитковий мінімум це вартісна оцінка споживчого кошика, що містить мінімальні набори продуктів харчування, непродовольчих товарів та послуг, необхідних для збереження здоров`я людини і забезпечення її життєдіяльності.

Визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з того, що батьки мають прагнути забезпечити своїй неповнолітній дитині умови для її повноцінного та гармонійного розвитку, що включатиме повноцінне харчування, створення необхідних побутових умов, навчання, забезпечення фізичного, розумового, соціального та психологічного розвитку.

На підставі наведеного, а також враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд вважає за можливе визначити аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття.

На думку суду, такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, її фізичного розвитку, підтримки життєдіяльності на достатньому рівні. Розмір аліментів, визначений судом, не є надмірним і є достатнім для забезпечення розумних потреб неповнолітньої дитини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання.

Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 992,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2-5,11-13,141,279,352,354,430 ЦПК України, ст. ст. 110, 111, 112, 180-182, 184 СК України, Законом України «Про судовий збір», суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 серпня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до обов`язкового негайного виконання

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_2 ).

Дата складення повного тексту рішення: 14 грудня 2022 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду О. М. Гринь