Провадження № 2/932/277/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - - судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Скопа Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

29.12.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить усунути їй перешкоди у користуванні власністю, а саме квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою.

В обґрунтування позову посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.05.1996 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради згідно з Розпорядженням від 23.05.1996 року № 2/581-96, квартира загальною площею 51,8 кв.м., що знаходиться а адресою АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності належить їй ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , яка є її донькою. За вказаною адресою зареєстровані вона позивач, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є її онуком. Однак, більше 10 років він за вказаною адресою не проживає, у 2011 році він разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 переїхали проживати до Сполучених штатів Америки у Вашингтон, наміру повертатися до України у нього немає, у зв`язку з чим самостійно знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою він не має змоги, тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом. Окрім того, вона є пенсіонером за віком, сплачує за комунальні послуги, які нараховуються в тому числі і на відповідача, також можуть виникнути питання при відчуженні квартири, відповідач покинув квартиру добровільно, перешкод у користуванні квартирою з її боку не було. Реєстрація відповідача в квартирі за вказаною адресою, у якій він не проживає близько 10 років, створює їй перешкоди як співвласнику майна у користуванні та розпорядженні цим майном.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2021 року зазначена цивільна справа передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцевої Т.О.

Ухвалою судді від 19.01.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У наданій суду заяві представник позивача позовні вимоги підтримав та не заперечував проти їх задоволення, просив розглянути справу у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у наданих суду заяві та поясненнях представник ОСОБА_2 позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

У наданій суду заяві представник третьої особи ОСОБА_3 позовні вимоги вважав обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, просив розглянути справу у його відсутності.

Представник третьої особи - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради просив провести розгляд справи у його відсутність.

Зважаючи на викладене, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши справу, дослідивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 2 ст. 5 передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.1-5 ст. 319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.05.1996 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради згідно з Розпорядженням від 23.05.1996 року № 2/581-96, квартира загальною площею 51,8 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності належить позивачці ОСОБА_1 та її доньці ОСОБА_4 . Вказане також підтверджується копією Вимтягу про державну реєстрацію прав від 02.08.2011 року, виданим КП «ДМБТІ»,

Відповідно до Довідки №14/5-18910 від 07.12.2021 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за вказаною адресою - АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , донька позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та онук позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 10 років не проживає в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , оскільки у 2011 році він разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 переїхали проживати до Сполучених штатів Америки у Вашингтон, наміру повертатися до України у нього немає, у зв`язку з чим самостійно знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою він не має змоги, що підтвердила його представник у письмовому поясненні, наданому суду.

Позивач є пенсіонером за віком, сплачує за комунальні послуги, які нараховуються в тому числі і на відповідача, реєстрація відповідача в квартирі за вказаною адресою створює їй перешкоди як співвласнику майна у користуванні та розпорядженні цим майном.

Зважаючи на встановлені судом обставини, те, що відповідач не проживає у квартирі а вказаною адресою більше десяти років без поважних причин і не користуються нею, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову про усунення ОСОБА_1 перешкод у користуванні власністю, а саме квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням вказаної квартири.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по справі сплачений судовий збір в сумі 908 грн.00 коп., тобто з кожного по 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 11-13, 81, 141, 209, 265, 268, 280, 282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перешкоди у користуванні власністю, а саме квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати по справі сплачений судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання учасником справи його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева