Дата документу 22.07.2022
Справа № 334/2617/22
Провадження № 2/334/2253/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 липня 2022 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді Коломаренко К.А., розглянувши матеріали позовної заяви за позовом Заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області, в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах: Запорізької міської до Державного реєстратора Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області Дьомушкіна Романа Васильовича, ОСОБА_1 , про скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2022 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області, в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах: Запорізької міської до Державного реєстратора Виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області Дьомушкіна Романа Васильовича, ОСОБА_1 , про скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, якою прокурор просить:

- скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області Дьомушкіна Романа Васильовича за індексним №54449622 від 05.10.2020, із випраленнями, внесеними 15.10.2020 року за індексним № 54588111, припинивши право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлову будівлю магазину літ. А, розташований у АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 37,13 кв.м. без кадастрового номеру, яка розташована у АДРЕСА_1 , згідно топографо-геодезичного плану, виконаного 12.10.2021 року інженером-геодезистом ОСОБА_2 на відстані 10,75 м на північний схід від земельної ділянки по АДРЕСА_3 , кадастровий № :04:031:0148, вартістю 229 091 гривень, шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва, а саме бетонного фундаменту;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481 грн.;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481 гривень.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор посилається на те, що у порушення норм чинного законодавства, ОСОБА_1 , не маючи правовстановлюючих документів, самовільно зайняла земельну ділянку, шляхом здійснення на ній будівництва об`єкту нерухомого майна, чим порушила права територіальної громади, як власника земельної ділянки комунальної власності, внаслідок самочинного будівництва на ній та реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

За змістом ст. 174, 175 Цивільногопроцесуального кодексу України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявою по суті справи є, зокрема, позовна заява.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175, 176 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові-для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи,їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи)захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язків досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний)розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те,що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Однак, в порушення наведених норм, вказані вимоги позивачем при зверненні до суду не виконано.

В позовній заяві прокурор, зокрема, вказує, що об`єкт нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 , розташований в межах населеного пункту міста Запоріжжя, на земельній ділянці, яка є власністю територіальної громади міста Запоріжжя, тобто має статус земельної ділянки комунальної власності.

В той же час, прокурором до позовної заяви не надано відомостей щодо статусу та призначення, площі земельної ділянки (зокрема відомостей з Державного земельного кадастру), що унеможливлює перевірку судом правильність визначення суб`єктного складу учасників справи, а відомості щодо площі зайнятої земельної ділянки та фактичної площі будівлі (фунламенту), розташованої на ній, є різними (площа будівлі є більшою за площу земельної ділянки).

Крім того, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цьогоКодексу.

Згідно ч.1 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором.

Всі вище вказані докази в своїй сукупності є підставами для здійснення прокурором представництва інтересів держави в суді. Разом з тим, їх відсутність в силустатті 23Закону України«Про прокуратуру» виключає таке представництво.

Отже, стаття 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлює підстави та порядок здійснення прокурором представництва інтересів держави в суді.

Правовий аналіз змісту частини третьої статті 23 Закону України«Про прокуратуру» дозволяє зробити висновок, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

(а) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

(б) у разі відсутності такого органу.

Прокурором в позовній заяві не обґрунтовано підстави для представництва. Враховуючи наявність органу, який має право представляти інтереси держави в даних спорах, а саме - Запорізька міська рада, прокурор повинен надати докази на підтвердження нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави даним органом. Надати докази та обґрунтувати, у зв`язку з чим звертається до суду саме прокурор, а не сам орган.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду й замінювати собою належного суб`єкта владних повноважень, який може та бажає захищати інтереси держави. Такий висновок зробив ВС в постанові по справі №923/129/17. Судами повинно досліджуватися питання наявності чи відсутності підстав для представництва прокуратурою позивача у справі та повинні встановлюватися обставини, які перешкоджають захисту прав та інтересів останнього саме належним суб`єктом, в даному випадку - Запорізькою міською радою. Даний висновок викладено в вище вказаній постанові ВС від 05.12.2018 року. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Аналогічною є Окрема думка Судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Крата В. І. від 06 червня 2018 року по справі № 607/1557/17, провадження № 61-17407св18, ЄДРСРУ № 74659804).

За змістом ч. 1, 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175,177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи, що позовна заява заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області не відповідає вимогам, встановленим ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, вона залишається без руху.

Додатково суд звертає увагу прокурора на те, що за змістом ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Керуючись ст. 174, 175, 177, 185 Цивільногопроцесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області, про скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, - залишити без руху та надати позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, з дня отримання даної ухвали суду.

Роз`яснити заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області, що в разі, якщо у встановлений строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, вона вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу, що не перешкоджатиме повторному зверненню до суду з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає .

Суддя: Коломаренко К. А.