Справа №672/803/22
Провадження №2/672/344/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м.Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Пономаренко Л.Е.,

за участю секретаря судового засідання Ратушняк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городку Хмельницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування своїх вимог зазначила, що дане домоволодіння побудовано у 1970 році. Позивач, як спадкоємець спадкового майна за заповітом прийняла спадщину, частково її оформила, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай)та майновий пай, однак оформити спадкове домоволодіння не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нього.

В судове засідання позивач не з`явилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, попередньо подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала.

У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1 , збудоване в 1970 році, згідно по господарського обліку с.Сирватинці належало подружжю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - батькам сторін.

10.05.2002 ОСОБА_3 , після смерті дружини 24.01.1999, склав заповіт, за змістом якого заповів все своє майно донці ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилась спадщина. ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом вступила в управління спадковим майном, що стверджується довідкою Городоцької міської ради №02.13.12012/161 від 04.10.2022.

Згідно довідки Городоцької міської ради №02.13.12012/166 від 10.10.2022 встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживає без реєстрації у спадковому домоволодінні АДРЕСА_1 .

Згідно архівної довідки №2347/01-18 від 18.08.2021 встановлено, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 заведено спадкову справу №683 від 28.10.2004, на ім`я спадкоємця ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) розміром 2,17 га та на право на пайовий фонд майна в сільськогосподарському ТОВ ім.Чкалова с.Сирватинці.

Спадкоємець першої черги за законом відповідач по справі ОСОБА_2 шляхом подачі до суду заяви підтвердила свою згоду на оформлення спадщини за позивачем, що відповідає нормам ст.524 ЦКУРСР (в редакції 1963 року), якою передбачено, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

В позасудовому порядку ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне домоволодіння через відсутність правовстановлюючого документа.

При вирішені питання щодо правомірності набуття майна в порядку спадкування ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 суд зазначає, що до застосування підлягають норми цивільного законодавства, що діяли на момент відкриття та прийняття спадщини, а саме - Цивільний Кодекс Української РСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст.548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, то він визнається таким, що прийняв спадщину.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

При цьому, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 згідно записів в погосподарських книгах належав житловий будинок АДРЕСА_1 , однак за життя він не скористався своїм правом оформити право власності на цей будинок.

Позивач оформити право власності на домоволодіння не може, оскільки спадкодавицем за життя не виготовлявся правовстановлюючий документ на нього.

Чинне законодавство не встановлює обов`язку вводити в експлуатацію індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт

В технічному паспорті, виготовленому на ім`я ОСОБА_1 зазначено рік забудови будинку 1970 рік.

Згідно звіту технічного стану спірного житлового будинку, будинок знаходиться в задовільному стані та придатний для проживання.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 89, 206, 263-265, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння яке розташоване по АДРЕСА_1 , до складу якого входить: цегляний житловий будинок «А», загальною площею 100,5 кв.м., житловою площею 54,2 кв.м., цегляна літня кухня «Б» загальною площею 14,4 кв.м., цегляний хлів «В» загальною площею 81,8 кв.м., цегляний хлів «Г» загальною площею 10,6 кв.м., камінний хлів «Д» загальною площею 6,0 кв.м., цегляний хлів «Е» загальною площею 13,6 кв.м., камінна жомова яма «Є» загальною площею 6,4 кв.м. в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду безпосередньо або через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: ОСОБА_5 , місце знаходження: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя Л.Е.Пономаренко