Житомирський апеляційний суд
Справа №274/7679/21 Головуючий у 1-й інст. Большакова Т.Б.
Категорія 27 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Франчука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №274/7679/21 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 липня 2022 року, яке ухвалене під головуванням судді Большакової Т.Б. у м.Бердичеві,

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк» або банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 . Просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 24 листопада 2021 року в сумі 205 322,02 грн, яка складається із: заборгованості за поточним тілом 134 236,29 грн; заборгованості за простроченим тілом 45 389,57 грн; заборгованості за поточними процентами 9 879,65 грн; заборгованості за простроченими процентами 15 816,51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 звернувся до банку та підписав анкету-заяву від 05 грудня 2019 року №б/н. Відповідач при підписанні заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до виявленого бажання відповідачу відкритий кредитний рахунок та видано преміальну картку World Black Edition до 200 000 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених позичальником коштів на погашення заборгованості утворилася вищевказана заборгованість.

Заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 липня 2022 року позов задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 05 грудня 2019 року №б/н станом 24 листопада 2021 року в сумі 179 625,86 грн, що становить заборгованість за тілом кредиту. У задоволенні решти позову відмовлено, тобто відмовлено у стягненні процентів за користування кредитом. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись частково із рішенням суду першої інстанції, позивач АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення в частині відмови у стягненні процентів за користування кредитом скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким стягнути проценти за користування кредитом у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що з моменту підписання фізичною особою заяви, між банком та клієнтом укладений договір в порядку ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору. Сторони при укладенні кредитного договору дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору, але суд першої інстанції на такий доказ уваги не звернув. Відповідач ознайомився з умовами кредитування щодо сплати процентів до укладення договору шляхом підписання паспорта споживчого кредиту, в якому чітко вказані умови кредитування для картки, яку отримав відповідач. Надалі відповідач підтвердив свою згоду з такими умовами шляхом часткового погашення заборгованості за процентами, що підтверджується випискою. Крім того, свідченням визнання відповідачем договору є факт користування ним картковим рахунком та використання кредитних коштів. Суд не встановив повно та всебічно обставини справи, не встановив дійсного розміру заборгованості відповідача за процентами, а натомість передчасно відмовив у задоволенні частини позовних вимог, що призвело до безпідставного звільнення відповідача від частини обов`язків за укладеним договором з одних лише формальних міркувань.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. Відповідно до положень частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду заочного рішення суду першої інстанції.

Представник позивача та відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачу судова повістка направлена на його офіційну електронну пошту (а.с.127). Відповідач ОСОБА_1 викликаний до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.130). Із опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (зміст частини одинадцятої ст.128 ЦПК України). За положеннями частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши в оскарженій частині законність та обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що 05 грудня 2019 року між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.41-42). У анкеті-заяві зазначено, що відповідач підписанням цього документу приєднується до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», розміщених в мережі на офіційному сайті банку в редакції, яка діє на дату підписання цього документа, та згоден з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами та отримав їх примірник (шляхом самостійної роздруківки/у електронній форм шляхом підписання електронним підписом та направлення повідомлення про одержання). Підписавши цю анкету-заяву, він підтвердив укладення договору про надання банківських послуг, а також те, що із змінами Умов і Правил надання банківських послуг зобов`язався ознайомлюватися самостійно на офіційному сайті банку.

Із довідки банку слідує, що ОСОБА_1 банком надавалися наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 із терміном дії до вересня 2016 року; № НОМЕР_2 із терміном дії до вересня 2016 року; № НОМЕР_3 із терміном дії до вересня 2017 року; № НОМЕР_4 із терміном дії до вересня 2017 року; № НОМЕР_5 із терміном дії до вересня 2018 року; № НОМЕР_6 із терміном дії до листопада 2018 року; №238889 із терміном дії до вересня 2021 року; №581742 із терміном дії до листопада 2022 року; №718419 із терміном дії до серпня 2024 року(а.с.40).

Також у матеріалах справи міститься довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 , у якій відображено зміну кредитного ліміта в період із 13 грудня 2019 року по 11 листопада 2021 року. Так, 13 грудня 2019 року кредитний ліміт був установлений у розмірі 200 000 грн; 10 квітня 2020 року кредитний ліміт зменшений до 191 490 грн; 27 квітня 2020 року кредитний ліміт зменшений до 186 530 грн; 25 травня 2020 року кредитний ліміт зменшений до 186 450 грн; 28 травня 2021 року кредитний ліміт зменшений до 178 545,23 грн; 11 листопада 2021 року кредитний ліміт зменшений до 0 грн (а.с.39).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 24 листопада 2021 року становить 205 322,02 грн, яка складається із: заборгованості за поточним тілом 134 236,29 грн; заборгованості за простроченим тілом 45 389,57 грн; заборгованості за поточними процентами 9 879,65 грн; заборгованості за простроченими процентами 15 816,51 грн (а.с.12-16).

Відповідно до частин першої та другої ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умовами, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст.1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмові формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, окрім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків при застосуванні конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Визначальним є додержання письмової форми договору.

До анкети-заяви банк додав витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature, а також ксерокопію Умов і Правил надання банківських послуг, ознайомлення із якими підписом відповідача не підтверджено (а.с.47-68).

При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Тарифів та Умови і Правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент підписання відповідачем анкети-заяви містили умови щодо сплати процентів за користування кредитом, зміну процентної ставки, відповідальність за неналежне виконання умов договору саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування.

Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та Умови і Правила у редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення його позову.

Без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Тарифи та Умови і Правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір процентної ставки за користування кредитом та відповідальності за неналежне виконання умов договору, витяг із Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature та Умови і Правила не можна вважати складовою частиною кредитного договору, оскільки вони не підписані відповідачем. Отже, недодержання письмової форми кредитного договору щодо процентної ставки та відповідальності за неналежне виконання умов договору не дає підстав розцінювати умови, прописані у витязі з Тарифів та Умови і Правила, як невід`ємну складову частину змісту договору, а тому суд першої інстанції правильно не вважав надані позивачем документи складовою частиною кредитного договору, оскільки в анкеті-заяві відсутні домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами.

Окрім того, матеріали справи не містять підтверджень, що саме додана до позовної заяви копія Умов і Правил надання банківських послуг, яка надана банком, відповідач розумів та ознайомився і погодився з нею, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17.

Із виписки за договором №б/н за період із 05 вересня 2018 року по 01 листопада 2021 року по рахунку ОСОБА_1 прослідковується, що за наданими відповідачу кредитними картками здійснювалися грошові операції у межах суми кредитного ліміту 200 000 грн та проводилося погашення банком процентів за користування кредитним лімітом, але законність таких операцій щодо процентів сумнівна (а.с.17-31).

Стосовно паспорта споживчого кредиту, який підписав відповідач та копію якого додав позивач до матеріалів позовної заяви, колегія суддів апеляційного суду враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені в постанові від 23 травня 2022 року в справі №393/126/20, за якими під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та /або його фіксація. Правочин оформляється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту (а.с.12-13).

Отже, ознайомлення ОСОБА_1 із паспортом споживчого кредиту, його підписання відповідачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбулося фіксації волі сторін договору та його змісту, а тому не можна вважати, що сторони досягли домовленості щодо процентної ставки у межах пільгового періоду, процентної ставки поза межами пільгового періоду, базису розрахунку процентної ставки, типу процентної ставки, а також процентної ставки, яка могла б застосовуватися при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту тощо.

Оскільки доведення факту укладення договору і наявності заборгованості є обов`язком позивача, тому колегія суддів вважає, що банком не доведено обов`язку сплати відповідачем суми заборгованості за поточними процентами та простроченими процентами, оскільки їх розмір та умови нарахування і порядок стягнення сторонами не погоджені.

Згідно з частинами першою-третьою ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відмову в стягненні на користь позивача процентів (поточних та прострочених) за користування кредитом є правильним. Апеляційний суд не перевіряє законність та обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції у частині стягнення з відповідача на користь банка тіла (поточного та простроченого) кредиту, оскільки у цій частині банк заочне рішення суду першої інстанції не оскаржує.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заочне рішення суду першої інстанції у оскарженій частині, тобто у частині відмови у стягненні процентів за користування кредитом ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування у перевіреній частині відсутні.

Відповідно до п.2 частини третьої ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 частина шоста ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: