ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

08 грудня 2022 року

м. Валки

справа № 953/6268/20

провадження № 22-ц/818/681/22

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання : Гармаш К.В.,

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕГІОН АГРО», державний реєстратор відділу надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Людмили Іванівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕГІОН АГРО», державного реєстратора відділу надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Людмили Іванівни про скасування рішення про державну реєстрацію речового права, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕГІОН АГРО» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 05 липня 2021 року, ухвалене суддею Лях М.Ю., -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕГІОН АГРО», державного реєстратора відділу надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Людмили Іванівни про скасування рішення про державну реєстрацію речового права.

В обгрунтування позову зазначає, що 29 листопада 2006 року між нею та ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» було укладено кредитний договір № 6/4/2006/840-К/1547, який в подальшому був доповнений «Додатковим договором про внесення змін та доповнень до Кредитного договору 6/4/2006/840-К/1547». На забезпечення вказаного договору було укладено договір іпотеки від 29 листопада 2006 року № 6/4/2006/980-І/1549, доповнений договором про внесення змін і доповнень № 1 до договору іпотеки від 17 жовтня 2014 року. Зазначені договори виконуються нею належним чином, сплати проходять вчасно та в строк згідно з «Додатком № 2 до кредитного договору від 29 листопада 2006 року №6/4/2006/840-К/1547 Графік».

Зазначає, що нею було отримано лист від 29 січня 2020 року та вимогу ТОВ «ЛЕГІОН АГРО» від 29 січня 2020 року про сплату заборгованості в сумі 207984,23грн.за кредитним договором № 6/4/2006/840-К/1547, що був укладений 29 листопада 2006 року між нею та ПАТ «КБ «НАДРА». Відповідно до отриманого листа, ТОВ «ЛЕГІОН АГРО» на підставі договору купівлі-продажу (відступлення) права вимоги від 16 січня 2020 року № 6/2006/840-К/1547, ПАТ «КБ «НАДРА» відступив новому кредитору ТОВ «ЛЕГІОН АГРО» право вимоги за кредитним договором від 29 листопада 2006 року № 6/4/2006/840-К/1547 та іпотечним договором від 29 листопада 2006 року № 6/4/2006/980-І/1549. Відповідно до вимоги від 29 січня 2020 року про сплату заборгованості, ТОВ «ЛЕГІОН АГРО» вимагає на протязі 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги сплатити заборгованість за кредитним договором у сумі 207 984,23грн. Жодних інших обґрунтованих повідомлень про порушення зобов`язань за кредитним договором від 29 листопада 2006 року № 6/4/2006/840-К/1547 та іпотечним договором від 29 листопада 2006 року № 6/4/2006/980-І/1549 вона не отримувала.

Вказує, що 25 січня 2020 року нею було сплачено щомісячний платіж згідно з «Додатком № 2 до кредитного договору від 29 листопада 2006 року №6/4/2006/840-К/1547 Графік»», однак, враховуючи, що на час внесення коштів в якості платежу за січень 2020 року, вона не знала про наявність нових реквізитів на сплату означеного платежу, оскільки відбулась зміна кредитора з ПАТ «КБ «НАДРА» на ТОВ «ЛЕГІОН АГРО», про що їй не було відомо. В подальшому ОСОБА_1 стало відомо, що ТОВ «Легіон Арго» звернувся до державного реєстратора та здійснив реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису 36226564, вчиненого 11 березня 2020 року Державним реєстратором Микитенко Л.І. Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області. В подальшому, новий власник самовільно замінив замки, що відповідно унеможливлює доступ до вказаної квартири. Враховуючи викладене, позивач вважає, що оскаржуване рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

Просить суд скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису 36226564, вчиненого Державним реєстратором Микитенко Л.І. Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 05 липня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису 36226564, вчиненого 11 березня 2020 року Державним реєстратором Микитенко Людмила Іванівна, Виконавчий комітет Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області.

В апеляційній скарзі ТОВ «ЛЕГІОН АГРО» просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач неналежним чином виконував умови кредитного договору, що підтверджується виписками по рахункам ПАТ «КБ «Надра», на яких обліковується заборгованість по нарахованим відсоткам у загальному розмірі 750,57грн. та прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам в розмірі 5 311,24грн. Наявні в матеріалах справи квитанції від 11 та 12 лютого 2020 року про сплату позивачем коштів є лише доказом неповного виконання вимог ТОВ «Легіон Агро».

Також зазначає, що ТОВ «Легіон Агро» було належним чином виконано положення п.61 Постанови КМУ від 25 грудня 2015 року №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та надано всі необхідні для державної реєстрації права власності документи, що підтверджується матеріалами справи.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 , в особі свого представника ОСОБА_2 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що ТОВ «Легіон Агро» не було надано належних та допустимих доказів переходу права вимоги від ПАТ «КБ «Надра». Закон вимагає не тільки направлення їй повідомлення про заміну кредитора, але доказів переходу прав вимоги за кредитними зобов`язаннями до нового кредитора.

Вказує, що відповідачем їй було направлено лише повідомлення від 05 березня 2020 року, в додатках до якого була лише копія Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки.

Також, звертає увагу суду на те, що нею були надані докази виконання нею зобов`язань за кредитним договором відповідно до графіку платежів.

Наданий розмір заборгованості у вимозі відповідача не відповідає дійсності. Більш того, станом на 12 лютого 2020 року мала місце переплат з її боку.

За таких обставин, відсутні підстави для проведення державної реєстрації права власності.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що дії ТОВ «Легіон Агро» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на спірну квартиру є передчасними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 29 листопада 2006 року між ВАТ КБ «НАДРА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 6/4/2006/840-К/1547, згідно умов якого остання отримала кредит в розмірі 17 500 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в порядку та розмірах встановлених цим договором строком до 28 листопада 2031 року.

В забезпечення виконання позичальника зобов`язань за кредитним договором, 29 листопада 2006 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки №6/4/2006/980-І/1549, згідно умов якого ОСОБА_1 передала в іпотеку Банку нерухоме майно квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

17 жовтня 2014 року між ПАТ «КБ «НАДРА» (правонаступник ВАТ КБ «НАДРА») та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до Договору іпотеки №6/4/2006/980-1/1549, посвідчений 17 жовтня 2014 року ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим № 4660 (далі додатковий договір № 1).

17 жовтня 2014 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень № 2 до Кредитного договору №6/4/2006/840-К/1547 від 29 листопада 2006 року (далі додатковий договір № 2).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

У ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частин 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до положень 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно частини 1 статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про іпотеку» (надалі - Закон) іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 5 ст.3 Закону передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору

16 січня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Легіо Агро» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №6/4/2006/850-К/1547, відповідно до умов якого, ПАТ «КБ «Надра» відступило на користь ТОВ «Легіон Агро» права вимоги, в т.ч., за кредитним договором від 29 листопада 2006 року №6/4/2006/850-К/1547.

16 січня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Легіо Агро» укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки, згідно умов якого, ПАТ «КБ «Надра» відступило на користь ТОВ «Легіон Агро» права вимоги за договором іпотеки №6/4/2006/980-І/1549 від 29 листопада 2006 року.

29 січня 2020 року ТОВ «ЛЕГІОН АГРО» надіслано ОСОБА_1 лист вих. № 29/01-2 про виконання зобов`язань за кредитним договором від 29 листопада 2006 року №6/4/2006/850-К/1547 та сплати заборгованості у розмірі 207 984,23грн, а також повідомлено, що у разі невиконання та неналежного зобов`язання, ТОВ «ЛЕГІОН АГРО», як іпотекодержатель, має намір задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом набуття власності на предмет іпотеки або шляхом продажу предмета іпотеки.

11 березня 2020 року ТОВ «Легіон Агро» звернулося до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію за собою як іпотекодержателем права власності на квартиру АДРЕСА_2 .

11 березня 2020 року Державним реєстратором Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Л.І. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру, яку знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису 36226564.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта сформованими 10 квітня 2020 року державним реєстратором Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Л.І., 11 березня 2020 року здійснено державну реєстрацію права власності на зазначене іпотечне майно за ТОВ «Легіон Агро» (запис про право власності № 36226564).

Підставами виникнення права власності вказано договір іпотеки від 29 листопада 2006 року, договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 16 січня 2020 року, договір відступлення прав вимоги від 16 січня 2020 року, повідомлення про порушення основного зобов`язання від 29 січня 2020 року №№29/01-01, 29/01-2, звіт про оцінку предмета іпотеки від 02 квітня 2020 року.

В обгрунтування наявності підстав для скасування державної реєстрації права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису 36226564, вчиненої Державним реєстратором Микитенко Л.І. Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, вказує на те, що ТОВ «Легіон Агро» не було надано належних та допустимих доказів саме переходу права вимоги від ПАТ «КБ «Надра». Оскільки нею виконувались умови кредитного договору, сплачувалися щомісячні платежі згідно графі, тому у відповідача відсутні були підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, а отже і для проведення державної реєстрації права власності за відповідачем.

Згідно з ч. 1-2 ст.5, ч.1 ст.12, ч.1 ст.13, ч.1 ст.15 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

У статті 12 Закону України «Про іпотеку» (в редакції від 21 жовтня 2019 року) вказано у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Так, згідно положень ч.ч.1, 4 статті 33 Закону України «Про іпотеку» (в редакції від 21 жовтня 2019 року) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Законом передбачено чітко визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Згідно ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» (в редакції від 21 жовтня 2019 року) у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно зі ч.ч.1-4 ст.36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції від 21 жовтня 2019 року) Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

У договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або у відповідному застереженні в іпотечному договорі зазначаються:

умови, у разі настання яких іпотекодержатель може використати своє право на позасудове стягнення;

порядок визначення вартості, за якою іпотекодержатель набуває право власності на предмет іпотеки;

прийнятні та належні способи обміну повідомленнями між сторонами договору.

Відповідно до положень ч.ч.1-5 ст.37 Закону України «Про іпотеку» (в редакції від 21 жовтня 2019 року) іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Отже, Закон України «Про іпотеку» прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним зі шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як вбачається зі змісту зі змісту п.п.5.1, 5.3 додаткового договору №1 іпотекодавець має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання в цілому або в тій чи іншій його частині, в т.ч., у разі невиконання вимоги іпотекодержателя виконати зобов`язання за кредитним договором достроково, а також у випадку порушення іпотекодавцем зобов`язань за цим договором.

Звернення стягнення на предмет іпотеки в разі набуття іпотекодержателем права на таке звернення за вибором іпотекодержателя здійснюється: на підставі виконавчого напису нотаріуса, витрати на який відшкодовуються за рахунок іпотекодавця; на підставі рішення суду; на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому іпотечному договорі.

Цим договором передбачений розділ про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.

Згідно цього розділу це застереження про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до ст.ст.36, 37 Закону України «Про іпотеку» вважається сторонами договором про задоволення вимог іпотекодержателя та є правовою підставою для прийняття іпотекодержателем рішення про набуття права власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за цим договором.

При укладанні цього Договору іпотеки Сторони, керуючись нормами Закону України «Про іпотеку», обумовлюють та встановлюють застереження, що у разі обрання Іпотекодержателем цього способу, звернення стягнення на Предмет іпотеки в позасудовому порядку здійснюється згідно із домовленостями, викладеними в цьому розділі Договору.

Предмет іпотеки переходить у власність Іпотекодержателя за ціною згідно експертного висновку, наданого суб`єктом оціночної діяльності.

Для прийняття Іпотекодержателем Предмету іпотеки у власність згідно з положеннями ст.37 Закону України «Про іпотеку», Іпотекодавець уповноважує Іпотекодержателя здійснювати такі дії:

подавати, оформлювати й отримувати довідки та документи, необхідні для підготовки оформлення права власності на Предмет іпотеки;

пред`являти документ про право власності на Предмет іпотеки, цей Договір та всі інші необхідні документи;

усно та письмово звертатися, подавати, отримувати та підписувати необхідні заяви, довідки та документи, платіжні документи, у тому числі, але не обмежуючись, заяви до уповноважених органів з питань внесення інформації та одержання інформації (витягів) з державних реєстрів;

отримувати всі перелічені витяги, технічну документацію, яка надається відповідними органами державного управління та місцевого самоврядування;

право здійснювати всі види платежів, пов`язаних із переходом права власності, у тому числі сплату нотаріальних послуг, послуг оцінювача, послуг з оформлення та надання документів, необхідних для переходу права власності на Предмет іпотеки, а також сплачувати суми податків та внесків до державних цільових фондів, суми державного мита, здійснювати інші платежі, а також здійснювати всі інші без обмежень дії, пов`язані з цим питанням;

вчиняти будь-які інші дії, які є необхідними для набуття права власності на майно у відповідності до вимог законодавства.

Отже, сторони узгодили позасудовий порядок набуття права власності на предмет іпотеки, оскільки іпотечний договір містить іпотечне застереження про задоволення вимог іпотекодержателя у позасудовому порядку, в тому числі і шляхом переходу права власності до іпотекодержателя.

ТОВ «Легіон Агро» вважало, що оскільки заборгованість за кредитним договором від 29 листопада 2006 року №6/4/2006/850-К/1547, яка згідно довідки ТОВ «Легіон Агро» від 17 березня 2020 року складала 207 984,23грн., позичальником (боржником) не була погашена, тому останній мав право звернути стягнення на предмет іпотеки у відповідності до іпотечного договору.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі Закон).

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону (у редакції від 16 січня 2020 року) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно вимог ч.3 ст.10 Закону (у редакції від 16 січня 2020 року) державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

За частино 1 статті 11 Закону (у редакції від 16 січня 2020 року) державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до ч.8 статті 18 Закону (у редакції від 16 січня 2020 року) державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ч.2 ст.18 Закону (у редакції від 16 січня 2020 року)).

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону (у редакції від 16 січня 2020 року) розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно у таких випадках:

1) подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством;

2) неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року.

За змістом ст. 24 Закону (у редакції від 16 січня 2020 року) передбачено випадки, у яких може бути відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, якими, зокрема, є: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом (п. 3 ч. 1); подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження (п. 4 ч. 1).

Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (у редакції від 06 березня 2020 року) для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Відповідно до пункту 61 вказаного Порядку (у редакції від 06 березня 2020 року) для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або

засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами);

довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

У разі подання документа, зазначеного в абзаці першому або четвертому підпункту 2 цього пункту, державна реєстрація проводиться після спливу тридцятиденного строку з моменту отримання адресатом вимоги, зазначеної у підпункті 1 цього пункту, якщо у такій вимозі не зазначений більш тривалий строк.

Протягом дії Закону України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яким є нерухоме житлове майно загальною площею в межах, визначених зазначеним Законом, що виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, також подається заява, що підтверджує згоду іпотекодавця - громадянина України на набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, справжність підпису на якій засвідчується відповідно до Закону України Про нотаріат, крім випадків встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованого права власності іпотекодавця на інше нерухоме житлове майно (його частину) у Державному реєстрі прав чи в його невід`ємній архівній складовій частині або надання державному реєстратору документів, якими підтверджується, що відповідне нерухоме житлове майно не є місцем постійного проживання іпотекодавця.

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, обтяжень речових прав на передане в іпотеку майно, у тому числі внесення після державної реєстрації іпотеки іпотекодавця до Єдиного реєстру боржників, не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Таким чином, наведеними правовими нормами визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Як встановлено апеляційним судом та вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого 13 квітня 2020 року, державним реєстратором виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Л.І. внесено запис про право власності номер 36226564.

10 квітня 2020 року державним реєстратором виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Л.І. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 51937695, про право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Підставою виникнення права власності зазначено: договір іпотеки, серія та номер: 6/4/2006/840-К/1547, виданий 29 листопада 2006 року, видавник Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Зінченко Р.П.; договір про відступлення прав за договором іпотеки, серія та номер: 12, виданий 16 січня 2020 року, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Антипова І.В.; договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, серія та номер: 6/4/2006/840-К/1547, виданий 16 січня 2020 року, видавник: ПАТ «Комерційний банк «Надра», ТОВ «Легіон Агро»; повідомлення про порушення основного зобов`язання, серія та номер: 29/01-1, виданий 29 січня 2020 року, видавник: ТОВ «Легіон Агро», в особі керівника Безрук В.В.; повідомлення про порушення основного зобов`язання, /Вимога/, серія та номер: 29/01-2, виданий 29 січня 2020 року, видавник: ТОВ «Легіон Агро», в особі керівника Безрук В.В.; звіт про оцінку предмета іпотеки, серія та номер: 6/04/2020, виданий 02 квітня 2020 року, видавник: ФОП ОСОБА_4 .

За клопотанням представника позивача було витребувано у державного реєстратора відділу надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Л.І. завірені належним чином копії матеріалів реєстраційної справа щодо об`єкту нерухомого майна №01, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши надані приватним нотаріусом документи, а також наявні в матеріалах справи докази, колегією суддів встановлено наступне.

29 січня 2020 року ТОВ «Легіон Агро» на ім`я ОСОБА_1 було направлено лист №29/01-2 про перехід право вимоги за кредитним договором №6/4/2006/840-К/1547 від 29 листопада 2006 року та за іпотечним договором №6/4/2006/980-І/1549 від 29 листопада 2006 року.

Позивачка не заперечує факт отримання вказаного листа.

29 січня 2020 року ТОВ «ЛЕГІОН АГРО» надіслано ОСОБА_1 лист вих. № 29/01-2 про виконання зобов`язань за кредитним договором від 29 листопада 2006 року 6/4/2006/850-К/1547 та сплати заборгованості у розмірі 207 984,23 грн, а також повідомлено, що у разі невиконання та неналежного зобов`язання, ТОВ «ЛЕГІОН АГРО», як іпотекодержатель, має намір задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом набуття власності на предмет іпотеки або шляхом продажу предмета іпотеки в порядку вимог ст.37 та/або ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Разом з листом було направлено Копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №196553055 від 16 січня 2020 року.

Вказана вище вимога була отримана ОСОБА_1 03 лютого 2020 року, про що свідчить зворотне поштове повідомлення.

Згідно довідки ТОВ «ЛЕГІОН АГРО» від 17 березня 2020 року сума заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «ЛЕГІОН АГРО» за умовами кредитного договору №6/4/2006/850-К/1547 від 29 листопада 2006 року становить 207984,23грн.

За змістом ч.1 ст.35 Закону (у редакції від 16 січня 2020 року) у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Як вбачається зі змісту повідомлення № 29/01-2 станом на 16 січня 2020 року за позичальником ОСОБА_1 мається заборгованість за кредитним договором №6/4/2006/850-К/1547 від 29 листопада 2006 року 207 984,23грн.

Згідно відповіді Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29 квітня 2021 року №60-6167/21 відповідно до наявної у Фонді інформації, станом на 16 січня 2020 року була заборгованість по нарахованим відсоткам у загальному розмірі 750,57грн. та прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам у загальному розмірі 5 311,24грн., що підтверджується виписками по рахункам, які містяться в матеріалах справи.

Отже, з викладеного вбачається, що на момент укладення договору відступлення права вимоги від 16 січня 2020 року за кредитним договором та укладення договору про відступлення прав за договором іпотеки, розмір заборгованості складав 6 061,81грн., а не 207 984,23грн.

Матеріали справи свідчать, що 11 лютого 2020 року ОСОБА_1 було сплачено в рахунок погашення щомісячних платежів згідно графіку за січень та лютий місяць 2020 року 4 700грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 11 лютого 2020 року. При цьому, розмір щомісячного платежу згідно графіку погашень складав 2 348,78грн. Дата щомісячного платежу 25 кожного місяця.

Також, було сплачено 1 550грн. в рахунок погашення пені та 6 062грн в рахунок погашення відсотків, що підтверджується квитанціями від 12 лютого 2020 року №№0.0..1, 0.0..1.

Платежі були сплачені на користь ТОВ «Легіон Агро» (новий кредитор).

Як зазначає сама позивачка, сплата кредитного платежу за січень місяць було пропущено з поважних причин, оскільки її не було завчасно повідомлено про відступлення права вимоги на користь ТОВ «Легіон Агро».

Зі змісту статті 516 ЦК України вбачається, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Позивачка не заперечує факту отримання від ТОВ «Легіон Агро» листа щодо відступлення права вимоги. Разом з тим, матеріали справи не місять доказів дати отримання зазначеного листа позивачкою.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Легіон Агро» вказує, що заборгованість 207 984, 23 грн. складається із заборгованості за відсотками та суми основного зобов`язання, оскільки у відповідності до п. 3 додаткового договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 29.11.2006 року кредитор отримав право на дострокове повернення кредиту.

Дійсно за змістом п. 3 додаткового договору про внесення змін та доповнень № 2 до кредитного договору від 29.11.2006 року банк має право відмовитись від подальшого кредитування та вимагати від позичальника дострокового виконання боргових зобов`язань у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитними коштами.

Між тим, згідно п. 3.2. зазначеного додаткового договору про внесення змін та доповнень № 2 до кредитного договору від 29.11.2006 року у разі відмови Банку від подальшого кредитування, позичальник зобов`язується не пізніше шестидесяти календарних днів з дня отримання відповідної вимоги від банку достроково повернути банку кредит, сплатити нараховані відповідно до умов цього договору проценти за користування ним, а також виконати інші боргові зобов`язання за кредитним договором.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що на адресу позивача направлялася вимога, передбачена п. 3.2 цієї угоди. Вимога від 29.01.2020 року за змістом такою не є, оскільки не виокремлює розмір простроченої заборгованості, яку належить погасити протягом 60 календарних днів.

За змістом п. 3.4 додаткового договору про внесення змін та доповнень № 2 до кредитного договору від 29.11.2006 року у випадку виконання позичальником вимоги банку протягом встановленого в ній строку та усунення допущеного порушення, вимога втрачає чинність, у зв`язку з чим боргові зобов`язання підлягають виконанню позичальником в розмірі, порядку та строки, що визначені цим додатковим договором.

Матеріалами справи підтверджено, що прострочену заборгованість позивач погасила 12.02.2020 року.

За таких обставин, згідно п 3.4 додаткового договору про внесення змін та доповнень № 2 до кредитного договору від 29.11.2006 року вимога банку втратила чинність, оскільки допущені позивачем порушення були усунені.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що на момент звернення ТОВ «Легіон Агро» із заявою про державну реєстрацію, в порядку іпотечного застереження, права власності на предмет іпотеки, заборгованість за кредитним договором у ОСОБА_1 була відсутня, а тому підстави для прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 51937695 від 10 квітня 2020 року за Товариством з обмеженою відповідальністю «Легіон Агро» на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2 були відсутні.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, яка діє на даний час) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними..

Державна реєстрація прав у випадках, передбачених цією частиною, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, крім випадку скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію на підставі рішення Міністерства юстиції України, що виконується посадовою особою Міністерства юстиції України відповідно до статті 37 цього Закону.

Отже, спосіб захисту, обраний позивачем, з урахуванням дійсної редакції Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», є ефективним.

З урахуванням того, що ТОВ «Легіон Агро» не були дотримані приписи ст.35 Закону України «Про іпотеку», а державним реєстратором вимоги п.п. 57 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 року №1127, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень індексний номер: 51937695 від 10 квітня 2020 року за ТОВ «Легіон Агро» на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2 , прийнятого Державним реєстратором Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Людмилою Іванівною.

Отже, доводи апеляційної скарги, в межах яких суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір, правильно визначився зхарактером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст. ст.381 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕГІОН АГРО» - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 05 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова

Повний текст судового рішення виготовлено 13 грудня 2022 року.

+