ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/761/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Херенкової К.К., представника позивача - адвоката Ніколаєвої Г.Г., представника відповідача - адвоката Громлюка Д.Д., розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 296 647,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 21.09.2009 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів ) на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.08.2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

Однак через несплату відповідачем аліментів станом на 23.09.2021 утворилась заборгованість по їх сплаті у сумі 296 647,75 грн. Оскільки згідно з розрахунками позивача загальна сума неустойки (пені) за період з червня 2019 року по серпень 2021 рік становить 483 717,16 грн., позивач на підставі ч. 1 ст. 196 СК України просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 296 647,75 грн., що відповідає сумі заборгованості.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08.11.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду на 16.02.2022.

В судове засідання яке відбувалось 16.02.2022 року з`явився представник позивача.

15.02.2022 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У зв`язку з заявленим клопотанням розгляд справи відкладено на 14.03.2022 року.

Судове засідання 14.03.2022 знято з розгляду у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року та пошкодженням адміністративної будівлі Дарницького районного суду м. Києва, за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5-а, внаслідок проведення бойових дій під час військової агресії російської федерації проти держави Україна, з метою збереження життя та здоров`я працівників суду та учасників судових справ.

22.06.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить поновити строк на подання відзиву та відмовити в повному обсязі в задоволенні позову посилаючись на те, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з незалежних від нього обставин, а саме через хворобу внаслідок перенесеної черепно-мозкової травми, у зв`язку з чим відповідач втратив можливість працювати та отримувати дохід.

У судому засіданні 12.07.2022 представник позивача підтримала позов та просила його задовольнити.

Представник відповідача підтримав відзив та просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов таки висновків.

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 21.09.2009 року стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів ) на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.08.2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , яка наявна в матеріалах справи, позивач змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 .

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) станом на 23.09.2021 у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 296 647,75 грн.

Згідно з розрахунком позивача розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з червня 2019 року по серпень 2021 рік складає - 483 717,16 грн.

Як передбачено частиною дев`ятою статті 7 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства

Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша статті 15 СК України).

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 15 СК України, якщо в результаті психічного розладу, тяжкої хвороби або іншої поважної причини особа не може виконувати сімейного обов`язку, вона не вважається такою, що ухиляється від його виконання.

Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.

Відповідно до частин першої, другої статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів

У пункті 22 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх слати у виді неустойки (пені) настає за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

Отже, стягнення пені, передбаченої частиною першою статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів (вказана правова позиція викладена у постанові КЦС у складі ВС у постанові від 19.01.2022 у справі № 711/679/21).

Щодо суми неустойки.

За змістом абзацу 1 частини першої статті 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені), розмір якої не повинен перевищувати 100 відсотків заборгованості.

Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

Враховуючи, що позивач пред`явив позов про стягнення пені за період з червня 2019 року по серпень 2021 року включно, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості за ці місяці, на яку вона нараховується.

Згідно з розрахунком заборгованості по сплаті аліментів, наданим державним виконавцем, за цей період у відповідача виникла заборгованість за аліментами у сумі 119 311 гривень.

За розрахунком позивача, сума пені за несвоєчасну сплату аліментів у вказаний період складає 483 717,16 гривень, що перевищує 100 відсотків заборгованості за цей же період.

Щодо наявності підстав для звільнення від сплати неустойки.

Судом встановлено, що відповідно виписки з історії хвороби відповідача № 2221, відповідачу поставлено діагноз: Стійкі залишкові явища перенесеної черепно-мозкової травми (1995 р.) у вигляді посттравматичного церебрального арахноїдиту з вираженим лікворо-гіпертензивним синдромом з кризами (01.02.2019, 04.02.2019, 08.02.2019); прогресуюча енцефалопатія ІІ - ст. складного ґенезу (післятравматична та дисциркуляторна гіпертонічна. Виражений вестибуло-атактичний синдром з вираженими стато-дінамичними та стато-координаторними розладами, стійкій виражений церебрастенічний синдром, мнестичне зниження. Полінейропатія, виражений нижній парапарез, порушення функцій ходи.

Згідно з довідки № 061/104-367/07 від 12.02.2019 відповідач знаходився на стаціонарному лікуванні в відділенні неврології з цереброваскулярною патологією та медичною реабілітацією Київської міської клінічної лікарні № 1 з 31.01.2019 по 12.02.2019.

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 10.06.2022 відповідачу поставлений діагноз: Перферичний неврит, нейропатія, остеохондроз попереково-крижового відділу хребта, порушення функції ходи.

З наявних у матеріалах справи медичних документів слідує, що відповідач неодноразово і протягом тривалого часу знаходився на лікуванні у лікаря невролога, зокрема, 23.01.2018, 10.05.2018, 23.08.2018, 04.11.2018, проходив стаціонарне лікування у відділенні неврології КМКЛ №1 з 31.01.2019 по 12.02.2019, з 20.04.2020 по 01.05.2020, з 10.12.2020 по 23.12.2020, з 08.08.2021 року по 22.08.2021, а також лікувався амбулаторно (стаціонар вдома) у сімейного лікаря - 15.05.2019, 09.09.2019 14.01.2020, з 06.07.2020 по 18.07.2020, з 04.05.2021 по 14.05.2021, з 05.04.2022 по 18.04.2022.

Наведені обставини свідчать, що захворювання відповідача носить тривалий та постійний характер.

Водночас, оцінюючи ці обставини, на які відповідач посилається як на підставу для звільнення його від сплати пені по аліментам, суд вважає, що відповідач всупереч покладеному на нього обов`язку доказування не довів, що заборгованість по аліментах утворилась з незалежних від нього причин, а саме внаслідок втрати ним можливості працювати та отримувати дохід, на що він посилався у своєму відзиві.

Так, суд враховує, що згідно з розрахунком державного виконавця відповідач у спірний період не вносив кошти на сплату аліментів, при цьому відповідачем не наведені факти і не надані відповідні докази на їх підтвердження, які б свідчили, що відповідач, зокрема, втратив роботу, не працює на цей час або умови його праці чи зайнятості суттєво змінилися після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів або після виникнення у нього заборгованості по сплаті аліментів; що він перебуває на обліку як безробітний чи отримує іншу соціальну допомогу; не надані відповідачем і відомості щодо розміру його доходів у спірний період та будь-які пояснення щодо джерел коштів на його проживання, лікування, утримання майна тощо; доказів щодо оформлення ним інвалідності чи формалізації у інший спосіб його стану непрацездатності; доказів звернення відповідача з позовом про зменшення розміру аліментів чи про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам.

Хоча суд певною мірою і погоджується з доводами відповідача про те, що наслідки травми та пов`язані з ним захворювання можуть впливати на спосіб життя, роботи та розмір доходів відповідача, проте зважає, що надані відповідачем медичні документи не містять у своїх висновках і рекомендаціях протипоказання чи обмеження на виконання якої-небудь роботи.

Таким чином суд вважає, що відповідач не довів наявності підстав для звільнення його від сплати неустойки.

Частиною дев`ятою статті 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання, завданням якої є сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності, тобто це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Проте наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором (така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18).

З огляду на викладені обставини, врахувавши надані відповідачем виписки з медичної картки щодо стану його здоров`я, керуючись загальними засадами регулювання сімейних відносин та беручи до уваги, що розмір неустойки (пені) за спірний період значно перевищує розмір заборгованості за аліментами, суд з урахуванням положень частини другої статті 196 СК України вважає, що розмір неустойки, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 , слід зменшити до 32 000 грн. (що відповідає сумі, обчисленій виходячи з мінімального гарантованого розміру аліментів за спірний період).

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягає частковому задоволенню.

Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 12-13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів у розмірі 32 000 (тридцять дві тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 )

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду..

Повне рішення складено 15 березня 2023 року.

Суддя О.В. Якусик