СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1950/22
Провадження № 2/306/675/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2022 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю: секретаря судового засідання Пецко Ж.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Свалявської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 з зазначеним позовом, посилаючись на те, що в квартирі АДРЕСА_1 проживав її колишній чоловік ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилається не те, що дана квартира належала на праві спільної сумісної власності бабусі ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її синам ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що на момент смерті останнього їх син ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем до майна померлого. Вказує, що звернувшись до Свалявської ДНК з метою прийняття спадщини, йому було повідомлено, що у зв`язку з відсутністю у померлих правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, йому відмовлено у видачі свідоцтва на прийняття спадщини. Тому позивач просить визнати за сином ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони у судове засідання не з`явилися. Надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала повністю та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача просив розгляд справи проводити за наявними у матеріалах справи документами (а.с. 35,36,45).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що квартира за адресою АДРЕСА_2 , на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 (а.с.15, 16, 19-22).

Як убачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29.09.2022 року, ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 144 від 12.08.2016 року (а.с. 17).

Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 7 від 25.11.2022 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено відповідний актовий запис № 112 від 12.06.2009 року (а.с.42-44).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 26.11.2021 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 395 від 26.11.2021 року (а.с. 8).

Наявність родинних зв`язків між спадкодавцем та спадкоємцем, як між батьком та сином, підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 04.05.2006 року, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , записані, батько ОСОБА_3 , та мати- ОСОБА_6 (а.с.9-11)

Як убачається із копії рішення Свалявського районного суду від 16.01.2014 року (справа № 306/2997/13-ц) шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розірвано, та відновлено дошлюбне прізвище позивача « ОСОБА_7 »

Згідно з технічним паспортом, інвентаризаційна справа № 33/2022 від 04 липня 2022 року, квартира яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , складається з: «І» сходової клітки; «ІІ» коридору; «ІІІ» кладової; «1» сходової клітки; «2» прихожої; «3» житлової; «4» кухні; «5» ванни; «6» вбиральні; «7» житлової; «8» житлової; (а.с. 23-26).

Як убачається з довідки №70 від 07.10.2022 року, вартість вищевказаної квартири становить 88 760 грн. (а.с. 27).

Вищезгадані обставини стверджуються відповідними документами і ніким не оспорюються.

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20).

Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Згідно з нормою ст. 319 цього кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити з своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, виконуючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону й порушувати права інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановленим законом.

Ст. 321 ЦК України закріплений принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції, відповідно до ч.4 якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду з захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути ... в т.ч. припинення дії, яка порушує право.

За правилами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину … .

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене позов є обгрунтованим.

Керуючись ст. ст. 12, 18, 81, 200, 258, 263, 265, 273, 353 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 321, 328, 392, 1216, 1218, 1268 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Свалявської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , право власності на квартиру, за адресою: АДРЕСА_2 , і складається з: «І» сходової клітки; «ІІ» коридору; «ІІІ» кладової; «1» сходової клітки; «2» прихожої; «3» житлової; «4» кухні; «5» ванни; «6» вбиральні; «7» житлової; «8» житлової; в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець

09.12.2022року