Справа № 547/533/20
Провадження №2/548/24/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2022 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Коновод О.В, за участю секретаря судового засідання Листопад В.Л. , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Хорол заяву представника позивача ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт»- адвоката Лобова М.О. про відвід судді Хорольського районного суду Полтавської області Коновода О.В. в цивільній справі за позовом ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» до ОСОБА_1 , ТОВ «Райземінвест-2017» за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстр нерухомого майна та бізнесу» Бричківської сільської ради Онищенка Руслана Миколайовича про визнання недійсною угоди про розірвання договору оренди землі, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію припинення права оренди землі, визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення державного реєстратора про держану реєстрацію права оренди землі,-

ВСТАНОВИВ :

У провадженні судді Хорольського районного суду Полтавської області Коновода О.В, перебуває вказана цивільна справа, підготовче засідання призначено на 26.12.2022 року.

22 грудня 2022 року надійшла заява представника позивача ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт»- адвоката Лобова М.О. про відвід судді, в якій просить відвести головуючого суддю Коновода О.В. від розгляду даної цивільної справи.

У обґрунтування зазначеної заяви про відвід заявник посилається на те, що у провадженні Хорольського районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа №547/533/20 за позовом ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» до ОСОБА_1 та ТОВ «Райземінвест-2017», про визнання недійсною угоди про розірвання договору оренди землі, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію припинення права оренди землі, визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди землі.

Заявник, адвокат Лобов Микола Олександрович, представник позивача ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт», на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 та ч. 2 ст. 39 ЦПК України заявив відвід судді Коноводу Олександру Володимировичу у зв`язку з обставинами, які викликають сумнів у його об`єктивності та неупередженості, а саме:По-перше: 29.06.2022 ухвалою судді Коновода О.В. задоволено клопотання представника відповідача - адвоката Бехтер Л.В. про призначення судової почеркознавчої експертизи та провадження по справі було в черговий раз зупинено.

29.06.2022 адвокат Бехтер Л.В. просить суд повторно призначити судову почеркознавчу експертизу. Заперечуючи проти задоволення даного клопотання представник Позивача та представник ОСОБА_1 зазначили, що ОСОБА_2 прохає призначити вид експертизи, що не відповідає змісту поставленого перед експертом питання.

Аналогічна позиція зазначена у листі «Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» від 14.06.2022, що міститься в матеріалах справи, а саме: «…Виходячи із суті поставленого питання, повідомляємо, відповідність часу виконання друкованого тексту часу виконання підпису відноситься до судово-технічної експертизи за спеціальністю 2.2. «Дослідження матеріалів документів.».

В той час як суд, постановляє провести судову почеркознавчу (судово-технічну) експертизу документів.

Адвокат Бехтер Л.В. не прохала проводити судово-технічної експертизи, а суд, маючи наміри затягнути розгляд справи та ознайомившись зі змістом зауважень «Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» самостійно розширює межі клопотання ОСОБА_2 .. Таким чином, суд, явно сприяючи одній зі сторін даної справи, порушив основні засади (принципи) цивільного судочинства, викладені у ч.3 ст. 2 ЦПК України, а саме:- диспозитивність;- розумність строків розгляду справи судом;- неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Більше того, зазначена вище ухвала Хорольського районного суду від 29.06.2022 була скасована постановою Полтавського апеляційного суду від 03.11.2022, де зазначалось:«…Отже, викладені норми процесуального права вказують на те, що при вирішенні питання про призначення експертизи суд першої інстанції мав з`ясувати, які обставини щодо обґрунтування підстав позову має підтвердити висновок у зазначеній експертизі, та відповідні мотиви викласти в ухвалі. Ані клопотання представника відповідача про призначення судово-почеркознавчої експертизи, ані оскаржувана ухвала, якою воно задоволено, не містять відповідних обґрунтувань і мотивів щодо необхідності отримання відомостей від експерта на питання, яке поставлене на вирішення експерта, та які саме обставини, з огляду на підстави та предмет позовних вимог, а також заперечення учасників справи має підтвердити висновок у зазначеній експертизі.».Таким чином дії суду були визнані безпідставними та необґрунтованими, що спричинило довготривале затягування розгляду справи.

По-друге: Дана справа перейшла у провадження судді Коновода О.В. ще 10.11.2021.

19.11.2021 та 23.02.2022 засідання не відбулись за ініціативою суду без винесення будь-яких мотивованих ухвал і пояснення причин відкладення розгляду.

В той час, як перше судове засідання по даній справі відбулось 06.05.2022.

11.05.2022 розгляд справи зупинено у зв`язку з призначенням судової почеркознавчої експертизи, за заявою представника Відповідача.

29.06.2022 розгляд справи знову зупинено у зв`язку із призначенням повторної судової почеркознавчої експертизи, за заявою представника Відповідача. Ухвалу про призначення повторної експертизи оскаржено Позивачем.

Полтавський апеляційний суд звернувся до Хорольського районного суду із запитом про надання матеріалів справи 12.07.2022, у свою чергу матеріали справи були надані судом лише через два місяці, 04.09.2022.

Весь цей час дана справа знаходиться на етапі підготовчого провадження. Згідно з ч.3 ст. 189 ЦПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, підготовче провадження по даній справі триває вже більше року. Систематичні зауваження Позивача та відповідача ОСОБА_1 судом ігноруються та розгляд справи продовжує затягуватись.

По-третє:

У попереднього складу суду дана справ була фактично розглянута і перебувала на етапі судових дебатів.

З моменту, коли дана справа перейшла до провадження судді Коновода О.В. її обставини не змінились. Сторонами не надано додаткових пояснень, нових доказів і не змінено суті своїх вимог.

У поточного складу суду є усі підстави для завершення розгляду даної справи, адже Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнає у повному обсязі.

В матеріалах справи містяться письмові заяви Відповідача 1 - ОСОБА_1 від 22.07.2021.

У першій заяві від 22.07.2021 Відповідач 1 ОСОБА_1 прохала допитати її в якості свідка. В ході допиту остання зазначила, що вона ніколи не мала жодних претензій до виконання умов договору з боку Позивача, не мала намірів та мотивів достроково розірвати договір оренди та ніколи не уповноважувала третіх осіб на здійснення таких дій. Наголосила, що визнає позовні вимоги, і не бажає, щоб її земля оброблялась Відповідачем 2.

У другій заяві від 22.07.2021 Відповідач 1 прохала суд прийняти її відмову від представника обох Відповідачів, адвоката Бехтер Л.В., адже остання здійснювала представництво інтересів ОСОБА_1 без укладення з нею будь-яких договорів, ніколи з нею не спілкуючись і не бачачи, без її погодження та врозріз з її інтересами.

Третя заява Відповідача 1 ОСОБА_1 від 22.07.2021 це її письмові пояснення по суті справи, в яких вона визнавала позовні вимоги та прохала суд їх задовольнити в повному обсязі, наголошуючи, що вона була введена в оману та не мала намірів передавати свою земельну ділянку в користування ТОВ «Райземінвест - 2017».

Більше того, Відповідач ОСОБА_1 неодноразово наголошувала та прохала суд якнайшвидше завершити розгляд з огляду на те, що вона є людиною похилого віку, внутрішньо-переміщеною особою та їй фізично важко бути присутньою у засіданнях з огляду на стан здоров`я.

ОСОБА_1 систематично повідомлялось, що вона не бажає, аби її земля і надалі були в користуванні ТОВ «Райземінвест-2017» і що спірна додаткова угода визнається нею недійсною. Усі вищевказані обставини судом проігноровано.

Вирішуючи питання відводу, суд враховує наступне.

Згідно ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява № 7577/02) від 03 травня 2007 року встановлено, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Частиною 3 ст. 39 ЦПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. 4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Обставини для відводу, вказаних у п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, ч.2 ст. 39 цього кодексу, заявником не зазначені та судом не встановлені.

Заява представника позивача про відвід суддіКоновода О.В. обґрунтовується лише фактично незгодою сторони з процесуальними рішеннями.

Оцінюючи доводи заявника, суд враховує, що незалежність судів є прерогативою чи привілеєм, що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя (Висновок № 1 (2001) КРЄС про стандарти незалежності судових органів та незмінюваності суддів).

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути видно, що воно чиниться (рішення у справах «Білуха проти України», пункт 53, «Де Куббер проти Бельгії», пункт 26).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у рішеннях у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Додатково і на доповнення до цього ставлення судді до справи має важливе, проте не вирішальне значення. Вирішальною є можливість об`єктивного підтвердження таких фактів (наприклад, рішення у справі ЄСПЛ «Ferrantelli and Sanyangelo v. Italy», постанова від 7 серпня 1996 року, збірник 1996-ІІІ, с. 951-52, параграф 58, та рішення у справі «Wettstein v. Switzerland», № 33958/96, параграф 44).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків, вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (пункти 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23).

На думку Європейського суду з прав людини, судді у своїй професійній діяльності мають бути вільними від особистих симпатій, уподобань, схильностей. Вважається, що суддя є безстороннім, якщо немає доказів, які свідчили б про протилежне (суб`єктивна безсторонність). Суду також належить бути безстороннім об`єктивно, тобто мати достатньо гарантій, що виключають будь-які сумніви стосовно нього. Цей аспект висуває додаткові обмеження для суддів щодо їхньої участі в політичному житті держави або будь-якій іншій діяльності, оскільки це може викликати підозру в їхній особистій заінтересованості під час вирішення справ. Суддя не буде об`єктивно безстороннім у випадку його залежності від чогось або когось.

Закон не покладає на суддю обов`язку переконувати у своїй неупередженості. Суддя (суд) своєю процесуальною та позапроцесуальною поведінкою має таку неупередженість та безсторонність транслювати, демонструючи презумпцію неупередженості судді. Якщо у судді існують реальні факти для самовідводу, які впливатимуть на його безсторонність, суддя має вказати про це у поданій заяві (процесуальному рішенні).

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Саме така позиція відображена у пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, та статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року.

У рішенні у справі «Castillo Algaro v. Spain» (постанова від 28 жовтня 1998 року, збірник 1998-VIII, с. 3116, параграф 45) зазначено, що дійсно навіть припущення про факти, які ставлять під сумнів безсторонність суду, можуть мати певне значення; йдеться про довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати у людей.

Як зазначено у коментарі до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням Ради суддів України від 4 лютого 2016 року № 1, відчуття упередженості - це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Разом з тим ч. 4 ст. 36 ЦПК України прямо вказує на те, що рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Отже, в розумінні цієї норми не належить до обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, та обставина, що суддя вже вирішував спори між тими самими учасниками та висловив певну правову позицію в іншій справі.

Подібна позиція висловлена Радою суддів України у рішенні від 7 вересня 2017 року № 46, в пункті 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом (суддею, слідчим суддею) в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних чи інших питань у тій самій справі, не породжує у діяльності судді (суддів) конфлікту інтересів у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Крім цього, як зазначено у пункті 104 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Craxi v. Italy» від 7 грудня 2000 року, професійні судді мають досвід та підготовку, що дозволяє їм не піддаватись впливу якихось зовнішніх чинників, коли йдеться про судовий розгляд.

Жодних доказів, які б свідчили про упередженість або необ`єктивність судді Слиша А.Т., його заінтересованості у результаті розгляду справи №438/1128/22 до заяви не надано. Доводи заявника є надуманими та ґрунтуються на припущеннях. При цьому заявником взагалі проігноровані вимоги ч. 4 ст. 36 ЦПК України, якою прямо встановлено, що рішення судді в інших справах не може бути підставою для відводу.

Разом з тим, вважаю за необхідне взяти самовідвід виходячи з наступного.

Головуючий суддя Коновод О.В. , як слідчий суддя приймав рішення в кримінальному провадженні №0000061 від 20.08.2021 (справа №548/749/22, провадження № 1-кс/548/480/22) за клопотанням дізнавача СД ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Дубовика В.В. про тимчасовий доступ до речей та документів.

Ухвалою слідчого судді Коновода О.В. від 20.10.2022 клопотання дізнавача СД ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Дубовика В.В. про тимчасовий доступ до речей та документів задоволено та надано начальнику СД ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області капітану поліції Титаренку Ігорю Івановичу, дізнавачу СД ВП №2 Лубенсьокго РВП ГУНП в Полтавській області старшому лейтенанту поліції Дубовику Віталію Валерійовичу дізнавачу СД ВП№2 Лубенського РВП лейтенанту поліції Кравченку Максиму Володимировичу, тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у Хорольському районному суді та вилучення завірених належним чином копій наступних документів: Матеріалів цивільної справи №547/533/20, відео та аудіо записи засідань по даній цивільній справі.

19.12.2022 р. начальником СД ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції Титаренко І.І. вилучено належним чином завірені копії матеріалів цивільної справи №547/533/20, про що свідчить протокол тимчасового доступу до речей та документів від 19.12.2022 р.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява N4785/02, рішення від 10 грудня 2009року, п.66, 67). При тлумаченні змісту поняття «інші підстави, які викликають сумніви у неупередженості суду» необхідно дотримуватися балансу між виправданою необхідністю застосування широкого тлумачення цієї категорії та недопустимістю зловживання наявністю такого права.

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки судді слід визначити, що у пункті 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Оскільки Коноводом О.В. , як слідчим суддею, за клопотанням слідчого 20 жовтня 2022 року постановлено ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів,предметом розгляду якої, зокрема, є ті ж самі обставини, що і в даному позові, що відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України є обставиною, яка викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, то заява судді про самовідвід є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.31, 36, 39-41, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви представника позивача ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт»- адвоката Лобова М.О. про відвід судді Хорольського районного суду Полтавської області Коновода О.В. ,- відмовити.

Заявити самовідвід у справі № 547/533/20 за позовом ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» до ОСОБА_1 , ТОВ «Райземінвест-2017» за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстр нерухомого майна та бізнесу» Бричківської сільської ради Онищенка Руслана Миколайовича про визнання недійсною угоди про розірвання договору оренди землі, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію припинення права оренди землі, визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення державного реєстратора про держану реєстрацію права оренди землі.

Цивільну справу № 547/533/20 за позовом ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» до ОСОБА_1 , ТОВ «Райземінвест-2017» за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстр нерухомого майна та бізнесу» Бричківської сільської ради Онищенка Руслана Миколайовича про визнання недійсною угоди про розірвання договору оренди землі, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію припинення права оренди землі, визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення державного реєстратора про держану реєстрацію права оренди землі - передати до канцелярії Хорольського районного суду Полтавської області для проведення повторного авто розподілу відповідно до ст.33 ЦПК України та Засад автоматизованого документообігу Хорольського районного суду Полтавської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Коновод