Провадження № 2/361/1978/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2022 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді Сердинського В.С.

при секретарі - Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Броварського району Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

установив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить встановити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Шахтарськ Донецької області.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Шахтарськ Донецької області помер її чоловік ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно. Оскільки її чоловік помер на тимчасово окупованій території, де вони разом з позивачкою фактично проживали, для отримання свідоцтва про смерть, позивач змушена була звернутися до суду для встановлення факту його смерті.

Оскільки позивач до вересня 2021 року проживала у м. Шахтарськ Донецької області, потрапити на підконтрольну Україні територію було досить складно, а починаючи з березня 2020 року через карантинні обмеження потрапити на територію України було можливо лише через територію російської федерації. На автомобільному транспорті, якого у неї немає.

Починаючи з вересня 2021 року позивач як внутрішньо переміщена особа переїхала на проживання до міста Бровари та 13 жовтня 2021 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріальною конторою їй було відмовлено через пропуск встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Броварського районного суду Київської області від 02 лютого 2022 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

18 серпня 2022 року до суду надійшли письмові пояснення Броварської міської ради Броварського району Київської області, в яких відповідач зазначає про розгляд даної справи на розсуд суду, за відсутності представника відповідача.

26 серпня 2022 року представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Ухвалою Броварського районного суду Київської області від 29 серпня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.

Згідно паспортних даних ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

З свідоцтва про шлюб встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 06 жовтня 1983 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

З свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_3 (чоловік позивачки) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З листа Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області від 13 жовтня 2021 року встановлено, що ОСОБА_1 у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подала, з померлим не була зареєстрована, так як померлий на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Підстави для відкриття спадкової справи та видачі свідоцтва на спадщину відсутні, рекомендовано звернутися до суду.

Згідно відомостей Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України вбачається, що ОСОБА_1 перетинала державний кордон України на лінії розмежування з тимчасово окупованою територією з 06 лютого 2020 року по 10 лютого 2020 року, та з 07 вересня 2021 року перебуває на території України.

Згідно із частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона, посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та. обов`язки, що належали спадкодавцеві на. момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу положень статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Законом встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (стаття 1258 ЦК України).

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1269 цього Кодексу.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Наведені положення у повній мірі відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/ 16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61 -І4038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/ 148/20 (провадження № 61-І6153св20).

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО травня 2008 року Па 7 Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднотами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Проаналізувавши, встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строк; незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» зазначив що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною першою статті б Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідне з яким у разі, остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної скли, не може ставитися під, сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду.

Згідно із правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення, дій має застосовуватись правиле встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднотами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин оскільки позивачем у справі до суді подав о належні та допустиш докази поважності причин пропуску подачі заяви про прийняття спадщини.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Ще стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви.

Крім того суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцю додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину .

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на свою користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у статті 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно статті 141 ЦПК України.

На підставі статей 1220, .222, 1233, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись статтями 12, 13, 81. 141, 259, 263-265, 353 ЦПК

України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю три місяці з моменту набрання законної сили рішенням суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський