Номер провадження: 22-ц/813/4695/22
Справа № 523/2336/15-ц
Головуючий у першій інстанції Гудіна Н.І.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 523/2336/15

Номер провадження: 22-ц/813/4695/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Зеніної М.О.,

учасники справи:

- заявник (стягувач) - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»,

- боржники 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою адвоката Танасогло Олександра Михайловича, діючого від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Гудіної Н.І. 05 березня 2015 року про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання

В лютому 2015 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», (далі Банк) звернулось до суду із заявою, в якій просить: 1) видати дублікат виконавчого листа №2-3559/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», заборгованості за кредитним договором №014/0034/73/77480 від 27.06.2007 року в сумі 304 863,86 грн., що еквівалентно - 38 299,48 долара США, а також стягнути в рівних частках судовий збір в розмірі 1 700, 00 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі - 120, 00 грн.; 2) поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів №2-3559/11 до виконання.

Заява Банка обґрунтована тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 30.08.2011 року було задоволено позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль». На виконання рішення суду 06.12.2011 року позивачу було видано виконавчі листи №2-3559/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», заборгованості за кредитним договором №014/0034/73/77480 від 27.06.2007 року в сумі 304 863,86 грн., що еквівалентно - 38 299,48 долара США, а також стягнення в рівних частках судового збору в розмірі 1 700,00 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи в розмірі - 120, 00 грн..

Банком було втрачено вказані виконавчі документи. На момент втрати оригіналу виконавчих документів рішення суду виконано не було (а. с. 1 1 зворотна сторона).

2.2 Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05.03.2015 року вищевказану заяву було задоволено.

Видано Публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», дублікати виконавчих листів №2 3559/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», заборгованості в сумі 304 863,86 грн., що еквівалентно - 38 299,48 долара США, а також судового збору в розмірі 1 700,00 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи в розмірі - 120,00 грн..

Поновлено Публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів №2 3559/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», заборгованості в сумі 304 863,86 грн., що еквівалентно - 38 299,48 долара США, а також судового збору в розмірі 1 700,00 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи розмірі - 120,00 грн..

Ухвала суду мотивована тим, що у зв`язку із втратою оригіналу виконавчих листів про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Заявника заборгованості за кредитним договором №014/0034/73/77480 від 27.06.2007 р., в сумі - 304 863,86 грн., що еквівалентно - 38 299,48 долара США, а також судового збору в розмірі - 1 700,00 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи в розмірі - 120,00 грн., вимоги щодо видачі дублікатів виконавчих листів для їх подальшого виконання, а також поновлення пропущеного строку для пред`явлення вказаних виконавчих листів підлягають задоволенню (а. с. 7 9).

2.3 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат Танасогло О.М., діючий від імені ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі просить ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 05.03.2015 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

2.4 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала постановлена судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права.

Апелянт посилається на те, що: 1) задовольняючи вимоги Банку суд не врахував, що доводи про пропущення строку пред`явлення виконавчих листів з поважних причин спростовується обставинами справи. Звернення стягувача до суду із вказаними вимогами у 2015 році за виконавчими листами, які видані у грудні 2011 року, унеможливлює поновлення строку, можливість пред`явлення яких минула більше ніж 3 роки тому, враховуючи те, що згідно ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання становив один рік; 2) суд не встановив дату втрати оригіналів виконавчих листів та обставини їх втрати, що позбавляє можливості встановлення граничного строку звернення із заявою про видачу дублікатів та визначення поважності причин поновлення строку; 3) задовольняючи заяву Банку про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку суд не перевірив та не встановив поважності причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, не зазначив про це та не надав оцінки вказаним обставинам в оскаржуваній ухвалі. На підтвердження зазначених обставин суд першої інстанції не посилається на жодний доказ, що підтверджує обставини втрати документів, підготовки їх до пред`явлення, поважність причин тривалого неподання їх до виконання, інші суттєві обставини, які не були встановлені судом (а. с. 13 18).

2.5. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.11.2021 року апеляційну скаргу адвоката Танасогло Олександра Михайловича, діючого від імені ОСОБА_1 , залишено без руху (а. с. 31 - 32).

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом подано до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.11.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Танасогло Олександра Михайловича, діючого від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 05 березня 2015 року. Витребувано з Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 47070597 відкритті 03.04.2015 року. Витребувано у Приватного виконавця Щербакова Юрія Сергійовича належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 65610318 відкритті 28.05.2021 року (а. с. 39 40).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.11.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Танасогло Олександра Михайловича, діючого від імені ОСОБА_1 , про зупинення дії ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 05 березня 2015 року (а. с. 41 41 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.11.2021 року призначено розгляд справи у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Одеського апеляційного суду (а. с. 42).

24.12.2021 року від приватного виконавця Щербакова Ю.С. надійшли копії матеріалів виконавчого провадження №65610318 (а. с. 47 80).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року витребувано у Приватного виконавця Щербакова Юрія Сергійовича відомості про направлення копій постанов по виконавчому провадженню № 65610318 ОСОБА_1 та докази їх отримання. Витребувано з Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 47070597, відкритого 03.04.2015 року. (а. с. 92 96).

У відповідь на вищевказану ухвалу суду приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. було надано копію реєстрів рекомендованих відправлень постанов по виконавчому провадженню №65610318 (а. с. 107 108).

13.06.2022 року від Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли матеріали виконавчого провадження №47070597 (а. с. 125 164).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07 липня 2022 року залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до участі у справі в якості правонаступника Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (а. с. 177 - 180).

29.07.2022 року від адвоката Танасогло Олександра Михайловича, діючого від імені ОСОБА_1 , до суду надійшла заява про відвід судді Заїкіна А.П. (а. с. 188 191).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.08.2022 року заяву адвоката Танасогло Олександра Михайловича, діючого від імені ОСОБА_1 , про відвід судді Заїкіна А.П. визнано необґрунтованою. Справу передано до канцелярії апеляційного суду для визначення у встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України порядку судді для вирішення питання про відвід (а. с. 199 201).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.08.2022 року, у складі судді Сегеди С.М., у задоволенні заяви адвоката Танасогло Олександра Михайловича, діючого від імені ОСОБА_1 , про відвід судді Заїкіна А.П. відмовлено (а. с. 203 205).

31.10.2022 року на адресу суду від АТ «Райффайзен Банк Аваль» надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.11.2022 року задоволено клопотання адвоката Бовриги О.П., діючого від імені ТОВ «Вердикт Капітал», про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а. с. 214 - 215).

Учасники справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції на зв`язок не вийшли. Отже, учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, багаторазове призначення справи до розгляду, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Танасогло О.М., діючого від імені ОСОБА_1 , не підлягає задоволенню.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2011 року задоволено позовну заяву Банку. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», заборгованість за кредитним договором №014/0034/73/77480 від 27.06.2007 року в сумі 304 863,86 грн., що еквівалентно - 38 299,48 долара США, та складається з: - заборгованості за кредитом 233 867,19 грн.; - заборгованості за відсотками 1665,95 грн.; - заборгованості за простроченими відсотками 29 893,22 грн.; - пеня за прострочення тіла кредиту 1 843,61 грн.; - пеня за прострочення відсотків по кредиту 37 593,89 грн.. Стягнуто в рівних частках з відповідачів судовий збір в розмірі 1 700,00 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі - 120, 00 грн..

05.09.2011 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду із заявою про видачу виконавчих листів.

30.09.2011 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2011 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2011 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Копію заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2011 року отримано ОСОБА_1 28.11.2011 року.

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

3.4 Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь - яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог статті 370 ЦПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції, на час постановлення ухвали судом першої інстанції) передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставного поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання апеляційний суд до уваги не приймає з огляду на те, що позивачем було вжито заходи щодо реалізації своїх прав щодо виконання заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2011 року, яким позовні вимоги Банку було задоволено.

Крім того, не спростовано доводів заявника про те, що зазначений виконавчий лист було втрачено.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_1 отримав копію заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2011 року 28 листопада 2011 року (аркуш 71 справи № 2-3559/11).

Тобто, ОСОБА_1 був освідомлений про наявність заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2011 року з листопада 2011 року.

Подальша процесуальна поведінка сторони апелянта указує на вжиття стороною апелянта заходів щодо уникнення виконання заочного рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором. Апелянт звернувся з апеляційною скаргою лише під час існування виконавчого провадження, відкритого приватним виконавцем, що підтверджується відомостями з реєстру виконавчих проваджень, матеріалами виконавчого провадження (а. с. 29 30, 48 - 80).

Щодо посилання апелянта на рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) в контексті доступу до суду права на справедливий суд колегія суддів зазначає таке.

Практика ЄСПЧ відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягає застосуванню як джерело права.

Колегія суддів у прийнятті даної постанови керується принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Понамарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, які по матеріалам справи не встановлено.

3.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Танасогло Олександра Михайловича, діючого від імені ОСОБА_1 , є недоведеними, а тому вона не підлягає задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для скасування, зміни ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги адвоката Танасогло Олександра Михайловича, діючого від імені ОСОБА_1 , відсутні.

3.6 Порядок та строк касаційного оскарження

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України,

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Танасогло Олександра Михайловича, діючого від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси 05 березня 2015 року про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак в частині видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 26 грудня 2022 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе