справа № 208/8038/19
№ провадження 2/208/406/22
РІШЕННЯ

Іменем України

26 вересня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Івченко Т.П.,

за участю: секретаря судового засідання Задьори В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у місті Кам`янське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про відшкодування збитків, та відшкодування моральної (немайнової) шкоди завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди», -

встановив:

І. Короткий зміст позовних вимог.

05.12.2019 року до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернулась позивач ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 «про відшкодування збитків, та відшкодування моральної (немайнової) шкоди завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди», в якому просить суд: стягнути з відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь, у рахунок відшкодування завданої майнової шкоди, кошти в розмірі 205729.31 (двісті п`ять тисяч сімсот двадцять дев`ять) гривень 31 копійку, у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, кошти в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок та судові витрати, які позивачка понесла в зв`язку із розглядом справи у розмірі 3507 (три тисячі п`ятсот сім) гривень 29 копійок.

2. Позиція сторін у справі.

2.1. Позиція сторони позивача.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що вона є власником колісного транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», модель: SPRINTER 316 CDI, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

04.05.2019 року о 12:00 год., відповідач, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO» реєстраційний номер: НОМЕР_3 , на перехресті проспекту Аношкіна та вулиці Магнітогорської в місті Кам`янське Дніпропетровської області, при здійсненні повороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, завчасно не зайняв ліве крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, не дав дорогу транспортним засобам, що рухались в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, внаслідок чого відбулося зіткнення керованого ним автомобіля з належним позивачці автомобілем MERCEDES-BENZ реєстраційний номер: НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 . Наслідком вчинення ОСОБА_2 ДТП, стало спричинення пошкодження належного їй транспортного засобу.

Відносно ОСОБА_2 працівниками поліції було суло складено Протокол про адміністративне правопорушення БД № 454474 від 04.05.2019 року, дії останнього були кваліфіковані, як правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 24 травня 2019 року Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за результатами розгляду справи № 208/3216/19, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, таким чином було встановлено причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_2 та наслідками у вигляді спричинення шкоди належному позивачці майну.

Оскільки відповідачем було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з Акціонерним товариством «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «МЕГА- ГАРАНТ» (AT «СК «МЕГА-ГАРАНТ»), 01.082019 року страховиком, на відшкодування шкоди, заподіяної майну позивачки, було здійснено страховий платіж шляхом зарахування на її особовий рахунок грошових коштів у розмірі 89550.00 (вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень., що підтверджується Довідкою № 4FKVVCIMUER8UNOG від 10.10.2019 року. Проте вищевказана сума грошових коштів є недостатньою для повного відшкодування завданої шкоди позивачу.

17 травня 2019 року між позивачкою та Сертифікованим суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 було укладено Договір на проведення незалежної експертної оцінки належного позивачці колісного транспортного засобу, марки «MERCEDES-BENZ» модель: SPRINTER 316 CDI, реєстраційний номер: НОМЕР_1 . Згідно висновку експерта вартість матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 04.05.2019 року на перехресті проспекту Аношкіна та вулиці Магнітогорської в місті Кам`янське Дніпропетровської області, та винуватцем якої є відповідач, ОСОБА_2 , складає 295279 (двісті дев`яносто п`ять тисяч двісті сімдесят дев`ять) гривень 31 копійка.

Вартість виконання робіт з проведення незалежної експертної оцінки належного позивачці колісного транспортного засобу склала 1300 (одна тисяча триста) гривень, дана обставина доводиться Прибутковим касовим ордером від 17.05.2019, та Квитанцією до Прибуткового касового ордеру від 17.05.2019.

Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) є: 295279.31 - 89550.00 = 205729.31 (двісті п`ять тисяч сімсот двадцять дев`ять) гривень.

Позивач вважає, що окрім майнової шкоди їй було завдано й моральну шкоду, що виявилась у щоденних думках та спогадах про наслідки психічно-травматичної події, страху вірогідності її повторення, негативних переживаннях та спогадах, потребі в униканні аналогічних ситуацій, насторозі, тривоги, емоційних та тілесних реакціях при згадуванні; фіксованості уваги на проблемі відновлення майна, переживаннях фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тривалій неможливості використання транспортного засобу, зниженому та нестійкому настрою, порушенні сну, неприємними сновидіннями, емоційною напругою, знервованості, дратівливості, замиканні у собі, почутті ошуканності, образі, обуренні, приниженої гідності.

Розмір спричиненої моральної шкоди позивач оцінює в 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Оскільки жодних (окрім страхової виплати) коштів позивачці до цього часу не сплачено, вона вимушена звернутись за захистом свого порушеного права до суду.

2.2. Позиція сторони відповідача.

Представник позивача ОСОБА_2 , адвокат Голенко О.Є., скористався своїм правом та подав до суду Відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, та зазначив, що дійсно 04.05.2019 року о 12 год. 00 хв. на перехресті пр. Аношкіната вул. Магнітогорська в м. Кам`янське Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем 3A3-DAEWOO, державний номерний знак НОМЕР_3 , завчасно не зайняв крайнє ліве положення при повороті ліворуч, не впевнився в небезпеці маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes,, державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням ОСОБА_3 .

Вину ОСОБА_2 у вищезазначеній дорожньо-транспортній пригоді визнано на підставі постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 травня 2019 року у справі № 208/3216/19.

Також вважає за необхідне зазначити, що позивач обґрунтовуючи ціну позову посилається на Висновок № 212 спеціаліста-товарознавця ОСОБА_5 від 22 травня 2019 року, згідно з яким, величина збитків складає 295279,31 грн., однак, вважає, що звіт, який є додатком до позовної заяви, не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним і не може бути використаний, як доказ. Ціни у Звіті є необґрунтованими та викликають сумніви у їх дійсній ринковій вартості. Крім того, спеціаліст-товарознавць ОСОБА_5 не є судовим експертом та не попереджений про кримінальну відповідальність, що має місце виразитись в певній однобокості і зацікавленісті спеціаліста-товарознавця ОСОБА_5 .

Також позивачем ОСОБА_1 не надано належного доказу виклику відповідача ОСОБА_2 при проведенні огляду КТЗ в порушення вимоги п.5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Окрім того, у Висновку № 212 спеціаліста-товарознавця ОСОБА_5 від 22.05.2019 року, наданого позивачем на підтвердження своїх вимог, не вбачається окрема сума врахованого ПДВ, експертом включені запасні частини КТЗ за цінами актуальними на 21 травня 2019 року, а не за цінами на дату ДТП від 04 травня 2019 р.

Також, позивач зазначає у своїй позовній заяві, що вона пережила глибокі емоційні переживання та понесла тяжкі душевні страждання, та просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 15000 грн., але позивач, жодним чином не доказує глибоких емоційних переживань та тяжких душевних страждань, тобто, ця вимога є надуманою, та є взагалі необґрунтованою.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з вищезазначеного просить суд прийняти доводи викладенні в відзиві на позовну заяву та відмовити позивачу у задоволені позовних вимог.

3. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи.

05.12.2019 року до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернулась позивач ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 «про відшкодування збитків, та відшкодування моральної (немайнової) шкоди завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди».

05.12.2019 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддям, справу передано в провадження судді Івченко Т.П.

02.01.2020 року Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито провадження по справі, встановлено порядок розгляду справи загальний та справу призначено до підготовчого судового засідання.

17.02.2020 року від Позивача через канцелярію суду подано заяву в якій вона просить суд розглянути справу без її участі на задоволенні вимог наполягає у повному обсязі.

22.04.2020 року від Позивача на електронну адресу суду надійшла заява в якій вона просить суд розглянути справу без її участі на задоволенні вимог наполягає у повному обсязі.

16.10.2020 року від Позивача через канцелярію суду подано заяву в якій вона просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

01.12.2020 року Позивачкою через канцелярію суду подано заяву в якій вона просить розглянути справу в режимі відеоконференції.

10.12.2020 року Представником відповідача, адвокатом Галенко О.Є. подано заяву в якій він просить надати йому можливість ознайомитись з матеріалами справи для підготовки Відзиву на позов.

16.12.2020 року Представником відповідача, адвокатом Галенко О.Є. подано Відзив на позов.

23.02.2021 року Позивачкою на електронну адресу суду подано заяву в якій вона просить розглянути справу в режимі відеоконференції.

23.02.2021 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська заяву позивача задоволено та визначено проводити судове засідання в режимі відеоконференції.

20.04.2021 року Позивачкою на електронну адресу суду подано заяву в якій вона просить розглянути справу в режимі відеоконференції.

20.04.2021 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська заяву позивача задоволено та визначено проводити судове засідання в режимі відеоконференції.

08.09.2021 року Представником відповідача, адвокатом Галенко І.Є. надано лист про надання інформації від 06.07.2021 року № 31/4-1244-16аз, про відчуження ТЗ, який належить позивачці.

08.09.2021 року на офіційну електронну адресу суду від представника позивача, ОСОБА_1 адвоката Бондарєва О.Г. про розгляд справи без участі сторони позивача.

08.09.2021 року до підготовчого судового засідання через канцелярію суду від представника відповідача, ОСОБА_2 , адвоката Галенка І.Є. про проведення підготовчого судового засідання без його участі та без участі відповідача.

08.09.2021 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська підготовче судове засідання закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

04.05.2022 року від представника відповідача, ОСОБА_2 , адвоката Галенка І.Є. через канцелярію суду подано заяву про залишення позову без розгляду.

Розгляд справи по суті відбувся 26.09.2022 року.

Сторони в судове засідання не з`явились, надав заяви про розгляд справи без їх участі.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем та представником відповідача докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

4. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що позивач є власником колісного транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», модель: SPRINTER 316 CDI, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, 04.05.2019 року о 12:00 год., відповідач, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO» реєстраційний номер: НОМЕР_3 , на перехресті проспекту Аношкіна та вулиці Магнітогорської в місті Кам`янське Дніпропетровської області, при здійсненні повороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, завчасно не зайняв ліве крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, не дав дорогу транспортним засобам, що рухались в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, внаслідок чого відбулося зіткнення керованого ним автомобіля з належним позивачці автомобілем MERCEDES-BENZ реєстраційний номер: НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 . Наслідком вчинення ОСОБА_2 ДТП, стало спричинення пошкодження належного їй транспортного засобу.

Відносно ОСОБА_2 працівниками поліції було суло складено Протокол про адміністративне правопорушення БД № 454474 від 04.05.2019 року, дії останнього були кваліфіковані, як правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.05.2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, таким чином було встановлено причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_2 та наслідками у вигляді спричинення шкоди належному позивачці майну.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з Акціонерним товариством «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «МЕГА- ГАРАНТ» (AT «СК «МЕГА-ГАРАНТ»).

01.08.2019 року AT «СК «МЕГА-ГАРАНТ», на відшкодування шкоди, заподіяної в наслідок ДТП, було здійснено страховий платіж шляхом зарахування на особовий рахунок позивачки грошових коштів у розмірі 89550.00 (вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень., що підтверджується Довідкою № 4FKVVCIMUER8UNOG від 10.10.2019 року.

17 травня 2019 року між позивачкою та Сертифікованим суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 було укладено Договір на проведення незалежної експертної оцінки належного позивачці колісного транспортного засобу, марки «MERCEDES-BENZ» модель: SPRINTER 316 CDI, реєстраційний номер: НОМЕР_1 .

Згідно висновку експерта вартість матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 04.05.2019 року на перехресті проспекту Аношкіна та вулиці Магнітогорської в місті Кам`янське Дніпропетровської області, та винуватцем якої є відповідач, ОСОБА_2 , становить 295279 (двісті дев`яносто п`ять тисяч двісті сімдесят дев`ять) гривень 31 копійка, а також зазначено, що вартість відновлювальних робіт більше риночної вартості транспортного засобу.

Вартість виконання робіт з проведення незалежної експертної оцінки належного позивачці колісного транспортного засобу склала 1300 (одна тисяча триста) гривень, що підтверджується Прибутковим касовим ордером від 17.05.2019, та Квитанцією до Прибуткового касового ордеру від 17.05.2019.

Відповідно до листа про надання інформації від 06.07.2021 року № 31/4-1244-16аз, наданого начальником ТСЦ МВС № 1244, транспортний засіб, марки «MERCEDES-BENZ», модель: SPRINTER 316 CDI, реєстраційний номер: НОМЕР_1 був зареєстрований за позивачкою з 01.09.2015 року по 07 серпня 2019 рік, 07.08.2019 року перереєстровано у ТСЦ № 7341 на іншу фізичну особу за договором купівлі-продажу № 7513/19/001596 від 06.08.2019 року, укладеному у суб`єкта господарювання ЗФ ТОВ «АВТО-СТАТУС».

5. Правові норми законодавства застосовані судом, висновки та мотиви прийнятого рішення.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 18 ЦПК України встановлено - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 95 ЦПК України передбачає, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України Збитками є: ...втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1187 ЦК України Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо - транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п.30.1 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п.30.2 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Відповідно до ч. 6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Водночас відповідно до ст. 1194 ЦК України Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, змагальність під час судочинства за своєю природою засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Як роз`яснив Верховний суд України у постанові пленуму № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Дослідив надані докази, суд приходить до наступного:

04.05.2019 року о 12:00 год., відповідач, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO» реєстраційний номер: НОМЕР_3 , на перехресті проспекту Аношкіна та вулиці Магнітогорської в місті Кам`янське Дніпропетровської області, при здійсненні повороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, завчасно не зайняв ліве крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, не дав дорогу транспортним засобам, що рухались в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, внаслідок чого відбулося зіткнення керованого ним автомобіля з належним позивачці автомобілем MERCEDES-BENZ реєстраційний номер: НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 . Наслідком вчинення ОСОБА_2 ДТП, стало спричинення пошкодження належного їй транспортного засобу.

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.05.2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, таким чином було встановлено причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_2 та наслідками у вигляді спричинення шкоди належному позивачці майну.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з Акціонерним товариством «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «МЕГА- ГАРАНТ» (AT «СК «МЕГА-ГАРАНТ») та 01.08.2019 року AT «СК «МЕГА-ГАРАНТ», на відшкодування шкоди, заподіяної в наслідок ДТП, було здійснено страховий платіж шляхом зарахування на особовий рахунок позивачки грошових коштів у розмірі 89550.00 (вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень., що підтверджується Довідкою № 4FKVVCIMUER8UNOG від 10.10.2019 року.

Позивач у підтвердження матеріальних збитків надає суду Висновок № 212 від 22.05.2019 року, зроблений спеціалістом-автотовароведом Завгороднім Р.А., відповідно до якого вартість матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, що мала місце 04.05.2019 року на перехресті пр. Аношкіна та вул. Магнітогорської в м. Кам`янське Дніпропетровської області, за участю відповідача, ОСОБА_2 , становить 295279 (двісті дев`яносто п`ять тисяч двісті сімдесят дев`ять) гривень 31 копійка, також зазначено, що оскільки вартість відновлювальних робіт більше ніж ринкова вартості транспортного засобу, є недоцільним відновлювання даного ТЗ.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного виплаває, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права.

На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 755/7666/19.

Як вбачається матеріалів справи підставою та предметом заявленого позивачем позову є стягнення у відповідності до ст.1194 ЦК України з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач обґрунтовуючи у відповідності до ст.1194 ЦК України фактичний розмір заподіяної шкоди надав до суду Висновок № 212 від 22.05.2019 року, зроблений спеціалістом-автотовароведом Завгороднім Р.А., а не судовим експертом попередженим про кримінальну відповідальність при проведенні дослідження, тому судом даний висновок до уваги не береться.

Навіть, якщо звернути на Висновок увагу, то в ньому вказано, що вартість відновлювальних робіт, перевищує ринковій вартості автомобілю, тому відновлювати ТЗ є економічно недоцільним, крім того, позивачем відбувся продаж пошкодженого транспортного засобу що підтверджується листом про надання інформації від 06.07.2021 року № 31/4-1244-16аз, наданого начальником ТСЦ МВС № 1244, транспортний засіб, марки «MERCEDES-BENZ», модель: SPRINTER 316 CDI, реєстраційний номер: НОМЕР_1 був зареєстрований за позивачкою з 01.09.2015 року по 07 серпня 2019 рік, 07.08.2019 року перереєстровано у ТСЦ № 7341 на іншу фізичну особу за договором купівлі-продажу № 7513/19/001596 від 06.08.2019 року, укладеному у суб`єкта господарювання ЗФ ТОВ «АВТО-СТАТУС», але не вказано за яку вартість відбувся продав транспортного засобу, тому з урахуванням отриманого відшкодування заподіяної шкоди від страхової компанії та продажу автомобіля, суд позбавлений можливості встановити залишок невідшкодованої шкоди, також у разі стягнення ринкової вартості пошкодженого автомобіля, на користь позивача, пошкоджений автомобіль необхідно передати відповідачу, що в даному випадку неможливо, таким чином в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Вирішуючи заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача на її користь моральної (немайнової) шкоди, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення цих вимог, з огляду на наступне.

Суд погоджується з тим, що факт настання дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб, створив позивачці певні незручності, порушивши повсякденний ритм її життя, соціальні зв`язки, завдавши певні душевні страждання, створивши певну емоційну напругу, нервозність, дратівливість, та інші наслідки психотравмуючої дії.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги щодо розумності і справедливості, вказані вимоги про відшкодування моральної шкоди суд вважає обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням викладених обставин, враховуючи надані сторонами й досліджені судом докази, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги.

Правовий аналіз наведених вище законодавчих приписів дозволяє дійти до висновку про те, що цивільне судочинство спрямоване на справедливе вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, (зокрема й права на відшкодування судових витрат) усіма передбаченими й дозволеними законодавством України способами.

Суд враховує, застосуванні норми права до спірних правовідносин викладені в постановах Верховного Суду, зокрема наголошує на правових позиціях викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року, та постанові Великої Палати № 752/16797/14-ц від 27.03.2019 року.

До таких висновків дійшли також і судді Верховного Суду у постановах: № 752/9591/16-ц від 18.12.2019 року; № 201/2187/15 від 20.11.2019 року; № 759/9261/15-ц від 13.11.2019 року; № 753/12993/16-ц від 06.11.2019 року; № 559/934/16-ц від 06.11.2019 року.

Відтак суд наголошує, що встановивши наявність порушеного права, суд повинен при прийнятті рішення враховувати мету звернення до суду та забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Рішення суду має бути ефективним інструментом поновлення порушених прав.

При цьому Європейський суд з прав людини зауважує, що неможливо припустити, щоб пункт 1 статті 6 Конвенції детально описував процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не гарантував сторонам, що спір щодо їх прав та обов`язків цивільного характеру буде остаточно вирішено (BALATSKYY v. UKRAINE, № 34786/03, § 30, ЄСПЛ, від 25 жовтня 2007 року). Також Суд неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (SHULGA v. UKRAINE, № 16652/04, § 28, ЄСПЛ, від 02 грудня 2010 року) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (MUSIYENKO v. UKRAINE, № 26976/06, § 24, ЄСПЛ, від 20 січня 2011 року).

Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року по справі «Смірнова проти України» визначено, що нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

Також суд зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про відшкодування збитків, та відшкодування моральної (немайнової) шкоди завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 кошти у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 витрати понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи у розмірі 3507 (три тисячі п`ятсот сім) гривень 29 копійок, які складаються з сплаченого судового збору у розмірі 2207 (дві тисячі двісті сім) гривень 29 копійок та залученням експерта у розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Повний текст рішення був складений у строк передбачений ч. 6 ст. 259 ЦПК України, 07.10.2022 року.

Сторони по справі:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 07 жовтня 2022 року.

Суддя Івченко Т. П.