Справа № 200/947/19
Провадження №2-ві/932/12/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді Татарчук Л.О.,

при секретарі Батіщевій К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Цитульського В.І. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області про стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області про стягнення моральної шкоди.

06.12.2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Цитульського В.І. від розгляду даної цивільної справи.

В обґрунтування своїх доводів ОСОБА_1 зазначає, що 01.11.2021 року ухвалою судді ЦитульськогоВ.І. залишено без руху його позовну заяву. Дана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, створює перешкоди в доступі до правосуддя і є завідомо не правосудним рішенням.

Суддею порушені вимоги ч.12 ст.33 ЦПК України. Крім того, постановою від 30.05.2019 року Дніпровський апеляційний суд направив справу для продовження розгляду після скасування ухвали Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська. В матеріалах справи є ухвала Бабушкінського райсуду від 17.04.2019 року, що набрала законної сили, де встановлено, що позовна заява відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України.

Однак, суддею Цитульським В.І. порушуються вимоги закону, зокрема ст. 61 Конституції України, ст. 18 ЦПК України.

Крім того, суддею, як підстава, зазначено про оформлення вимог на російській. Однак, на його думку, це не є істотним порушенням, оскільки провадження по справі веде суддя, а не він. При цьому, на підставі ч.3 ст.9 ЦПК України, ст.ст. 10, ч.2 ст.24, 55 Конституції України йому гарантовано вільне використання російської мови на всій території України, обмежень вона не містить. Українська мова є обов`язковою формою спілкування для держорганів, органів місцевого самоврядування і в інших сферах, визначених Законом і його, як фізичної особи, це не стосується.

Вважає вимоги судді Цитульського В.І. порушенням ч.4 ст.10 ЦПК України , оскільки вони створюють перешкоди в доступі до правосуддя та порушують ст. 6, 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Також суддя порушив ч.2 ст. 1 Протоколу №12 к Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що містить норми заборони дискримінації.

Вищенаведене викликає в нього сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Цитульського В.І., в зв`язку з порушенням ним вимог законодавства, не виконанням судових рішень й створенням перешкод в доступі до правосуддя, а тому на підставі п.п.3,5 ч.1 ст. 36, ст.269 ЦПК України, заявляє судді Цитульському В.І. відвід.

Також просить суд постановити окрему ухвалу по факту прийнятої суддею Цитульським В.І. завідомо неправосудної ухвали і невиконання судового рішення, з направленням його в прокуратуру для порушення кримінальної справи у відношенні судді за ст. 375, 382 КК України.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про відвід та матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного висновку.

Так, частиною 2 статті 39 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

При цьому, перелік обставин, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу визначений ст.ст. 36, 37 ЦПК України і є вичерпним, а тому виключає можливість їх розширеного тлумачення.

Суд вважає, що доводи викладені в заяві про відвід судді Цитульського В.І. не можуть свідчити про наявність підстав для відводу, оскільки фактично зводяться до не згоди з процесуальним рішенням судді про залишення без руху зазначеної позовної заяви й надання строку на усунення недоліків.

Однак, ч.4 ст. 36 ЦПК України чітко вказує, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу, а тому дані доводи, як підстава відводу судді Цитульського В.І., не приймається.

Доводи ОСОБА_1 щодо суттєвих, на його думку, порушень суддею вимог чинного процесуального законодавства, як підстава відводу не приймається, оскільки оцінка прийнятого судового рішення, його обґрунтованість, встановлення процесуальних порушень та прийняття рішень по справі, є компетенцією апеляційної та касаційної інстанції, а не суду під час розгляду заяви про відвід.

Посилання ОСОБА_1 на п.3 ч.1 ст. 36 ЦПК України, як підстава відводу, судом не приймається, оскільки об`єктивно нічим не підтверджується, а тому є припущенням і як підстави відводу судом не приймається.

Також, ОСОБА_1 в своїй заяві про відвід судді висунув вимогу про винесення окремої ухвали по факту прийнятої суддею ОСОБА_2 завідомо неправосудної ухвали і невиконання судового рішення, з направленням в прокуратуру для порушення кримінальної справи у відношенні судді за ст. 375, 382 КК України.

Однак, під час вирішення відводу судді (суду), відповідно до встановленого порядку, в розумінні ст. 262 ЦПК України, питання винесення окремої ухвали, направлення документів до прокуратури, не вирішується.

При цьому, згідно з ч.11 ст. 40 ЦПК України, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу. Наслідки відводу суду (судді) викладені у статті 41 ЦПК України.

Тобто, дані норми Закону не передбачають необхідність прийняття окремої ухвали, направлення документів до прокуратури щодо порушення кримінального провадження.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Цитульського В.І., не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що заявлений відвід судді Цитульському В.І. не містить даних, які б свідчили про наявність підстав відводу, що передбачені нормами ЦПК України та доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, що є підставою для відмови в задоволенні заяви про відвід.

Керуючись ст.ст.36,37,39, 40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Цитульського В.І. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області про стягнення моральної шкоди залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бабушкінського

районного суду

м.Дніпропетровська Татарчук Л.О.