Справа № 461/4311/21 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/1152/22 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1 , його представників

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представників

відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 березня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Львівське територіальне медичне об`єднання «Клінічна лікарня планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги», третя особа головний лікар Комунального некомерційного підприємства «4-А міська клінічна лікарня м. Львова» Чуловський Ярослав Богданович, про скасування наказів про накладення дисциплінарного стягнення,

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, з остаточними вимогами про визнання незаконними та скасування наказів Комунального некомерційного підприємства (далі КНП) «4-а міська клінічна лікарня м. Львова» №114 від 25.02.2021 року, №140 від 15.03.2021 року, №82-к від 19.03.2021 року та №178-к від 16.06.2021 року про застосування до нього дисциплінарних стягнень у виді догани.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що оспорюваними наказами його притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарні стягнення у виді догани за невиконання посадових обов`язків, а саме: за невнесення інформації про надані пацієнтам медичні послуги до інформаційно-телекомунікаційної системи «Helsi» Електронної системи охорони здоров`я.

Позивач вважає, що покладення на нього, як лікаря, вказаних обов`язків, виконання яких вимагає додаткових знань, є зміною істотних умов праці, однак, в порушення вимог статті 32 КЗпП України, його не було повідомлено про такі зміни у встановленому законом порядку та не отримано згоди на продовження роботи при змінених умовах праці.

Також зазначає, що затверджуючи в жовтні 2020 року посадову інструкцію, у якій передбачено, що лікар-акушер-гінеколог здійснює внесення даних в електронну систему Національної служби здоров`я України (далі НСЗУ), роботодавцем не вчинено жодних дій на створення належних умов для виконання покладених обов`язків, зокрема, не проводилося навчання працівників навичкам роботи з комп`ютером та роботи із системою НСЗУ.

Наголошує, що робота за комп`ютером пов`язана з підвищеним зоровим і нервово-емоційним напруженням, а тому її віднесено до робіт з особливим характером праці, разом з тим, роботодавцем не забезпечено працівникам належних умов для роботи з комп`ютером.

Позивач вважає, що порушення працівником трудової дисципліни внаслідок незалежних від нього обставин, якими є: недостатня кваліфікація, стан здоров`я та відсутність відповідних умов для виконання посадових обов`язків тощо, не може призвести до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, позивач звертає увагу, що оскаржувані накази не містять інформації, в чому саме полягало порушення трудової дисципліни, у них відсутнє посилання на норми матеріального права, що в сукупності вказує на їх невідповідність вимогам закону.

Також просить врахувати, що застосування до нього дисциплінарних стягнень відбулось зі спливом встановлених законом строків.

Позивач вважає дії відповідача незаконними й такими, що порушують вимоги чинного трудового законодавства, оскільки він жодним чином не порушував внутрішнього трудового розпорядку, а тому не може бути притягнений до дисциплінарної відповідальності.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 22 березня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ КНП «4-а міська клінічна лікарня м.Львова» від 25.02.2021 року №114 «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ».

Стягнуто з КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Клінічна лікарня планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги» на користь ДСА України судовий збір у розмірі 908 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1 , просить його скасувати в частині незадоволених позовних вимог з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, за позицією апелянта, полягає в тому, що під час розгляду справи відповідачем було подано клопотання про повернення до з`ясування обставин справи, до якого додано 16 документів, які не були долучені відповідачем до відзиву. Звертає увагу, що подаючи докази після судових дебатів на етапі репліки, відповідач жодним чином не обґрунтував підстав та обставин, з урахуванням яких суд першої інстанції міг би прийняти подані з пропуском процесуального строку докази. Незважаючи на викладене та вимоги статті 83 ЦПК України, суд долучив такі документи і урахував їх при вирішенні спору.

Окрім того, зазначає, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, фактично в його основу поклав письмові пояснення відповідача, при цьому, частина документів, на які суд послався, у судовому засіданні не досліджувалася та їх немає в матеріалах справи.

Звертає увагу, що відповідно до Порядку ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я (наказ МОЗ №587 від 18.02.2020 року «Деякі питання ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я), з 01.04.2020 року для всіх надавачів медичних послуг, які уклали договори з НСЗУ про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, та залучених до виконання такого договору осіб, обов`язковим є внесення медичних записів про надання медичних послуг в амбулаторних умовах, про госпіталізацію, виписку зі стаціонару, записів про направлення та рецептів на лікарські засоби, які підлягають реімбурсації в ЕСОЗ, і пунктом 17 цього Порядку саме на суб`єкта господарювання (надавача медичних послуг) покладено обов`язок забезпечити внесення медичних записів, записів про направлення та рецептів під час медичного обслуговування пацієнта в день надання таких послуг.

Апелянт відносить себе до категорії осіб, які не володіють та не володіли спеціальними знаннями у сфері комп`ютерних технологій, тому відповідно до договору про медичне обслуговування населення від 27.03.2020 року №1503-Е420-Р000, укладеного між КНП «4-а міська клінічна лікарня м. Львова» та НСЗУ, з метою забезпечення належного виконання умов договору, підвищення якості та доступності медичного обслуговування пацієнтів, кожна сторона зобов`язана проводити навчання працівників з питань, що стосуються надання послуг за договором, зокрема, стосовного своєчасного внесення точної та достовірної інформації про надані пацієнтам медичні послуги до ЕСОЗ, однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на проведення навчання медичного персоналу роботи з комп`ютерною технікою та в електронній медичній системі, зокрема, наказів про скерування на навчання, тому твердження суду, що НСЗУ постійно проводить онлайн тренування та роз`яснення, є лише припущеннями.

Наголошує, що зобов`язання із ТОВ «Хелсі ЮА» було підписане ним ще в 2019 році, до підписання КНП договору із Національною службою здоров`я, і регулює виключно його відносини із ТОВ «Хелсі ЮА» та не є повідомленням про зміну істотних умов праці відповідно до статті 32 КЗпП України.

Помилковим вважає й висновок суду про те, що його робоче місце обладнане персональним комп`ютером з доступом до мережі інтернет з дотриманням санітарних норм і правил, оскільки жодного доказу на підтвердження цього відповідачем надано не було.

Додає, що після видання окремого доручення, на яке покликається відповідач в оспорюваних наказах, ним (апелянтом) неодноразово скеровувалися запити головному лікарю щодо відсутності належних умов для виконання окремого доручення, однак, такі звернення залишалися без відповідей.

Вказує, що суд першої інстанції зазначив, що адміністрація КНП неодноразово надавала усні та письмові роз`яснення, доручення, вказівки, проте не надав оцінки змісту цих документів.

Наголошує, що неодноразово вказував адміністрації підприємства як в усній, так і письмовій формі про неволодіння комп`ютером, однак, відповідачем не було вжито жодних заходів, аби навчити його цьому.

Звертає увагу, що жодних скарг від пацієнтів на його роботу не поступало.

Вважає, що суд не дав належної правової оцінки доказам, дослідженим у судовому засіданні.

Щодо порушення норм матеріального права при ухваленні оскаржуваного рішення, то апелянт зазначає, що судом не було враховано вимог закону про заборону роботодавцю в односторонньому порядку приймати рішення про внесення змін та доповнень у посадову інструкцію працівника.

20.09.2022 року відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує доводи та вимоги апелянта.

Заслухавши пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру, який полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника у трудовому колективі. У трудовому законодавстві немає обмежень щодо підстав та періодичності застосування догани як дисциплінарного стягнення.

Згідно з частинами першою та другою статті 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст.149 КЗпП України).

Таким чином, в силу ст.ст.147-149 КЗпП України, роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків.

Відмова працівника дати письмові пояснення не перешкоджає накладенню на працівника відповідного стягнення.

Дана норма узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постанові від 19.10.2016 року (справа №6-2801цс15), згідно якої пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в постанові від 06.12.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Виходячи з аналізу норм КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, саме роботодавець повинен довести, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося без порушення законодавства про працю.

Судом встановлено, що з 01.01.2001 року позивач ОСОБА_1 працював на посаді лікаря акушер-гінеколога у Комунальній 4-й міській клінічній лікарні м. Львова, яка в процесі реорганізації перетворена на Комунальне некомерційне підприємство «4-а міська клінічна лікарня м.Львова», у зв`язку з чим позивача переведено на посаду лікаря-акушер-гінеколога жіночої консультації КНП «4-а міська клінічна лікарня м. Львова».

Позивач має вищу кваліфікаційну категорію лікаря.

Наказом КНП «4-а міська клінічна лікарня м. Львова» від 25.02.2021 року №114 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у виді догани. Підставою вказано подання комісії зі службового розслідування.

Зі змісту цього наказу встановлено, що дисциплінарне стягнення застосоване до позивача у зв`язку з невиконанням та неналежним виконанням своїх посадових обов`язків, розпоряджень безпосереднього керівника, доручень головного лікаря, низької продуктивності праці, що полягає у систематичному невиконанні вимог наказу МОЗ від 28.02.2020 року №587 «Деякі питання ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я», Наказу КНП «4МКЛ м.Львова» від 26.05.2020 року №149 «Про ведення медичних записів, записів про скерування та рецептів в електронній системі охорони здоров`я КНП «4МКЛ м.Львова», наказу МОЗ від 15.07.2011 року №417 «Про організацію амбулаторної акушерсько-гінекологічної допомоги в Україні», умов договору з НСЗУ про медичне обслуговування населення від 27.03.2020 року №1503-Н420-Р000, від 28.09.2020 року №4258-Е920-Р000, пунктів 2.1, 2.25, 2.26, 2.28, 2.34, 2.35, 2.44, 2.45, 2.46, 2.47, 2.48 розділу «Завдання та обов`язки», пунктів 4.2, 4.10, 4.11, 4.14, 4.16 розділу «Відповідальність» посадової інструкції лікаря-акушер-гінеколога жіночої консультації КНП «4MKЛ м.Львова», затвердженої 09.10.2020 року.

Вказаний наказ визнано судом незаконним у зв`язку з порушенням строків застосування до позивача дисциплінарного стягнення і рішення суду першої інстанції в цій частині не оскаржується.

Наступним оспорюваним наказом є наказ КНП «4-а міська клінічна лікарня м. Львова» від 15.03.2021 року №140, яким до позивача знову застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани.

Зі змісту цього наказу встановлено, що дисциплінарне стягнення застосоване у зв`язку з невиконанням позивачем своїх посадових обов`язків, що полягає у відсутності реєстрації електронного скерування на лабораторне дослідження цитологічного матеріалу з шийки матки пацієнтки С. та порушує частину першу статті 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», п.1 ч.1 ст.6, ч.7, ч.8 ст.10 Закону; п.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону; пункти 1-5, 12, 13, 17, 18, 19 Порядку ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого наказом МОЗ від 28.02.2020 року №587 «Деякі питання ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я», вимоги наказу КНП «4МКЛ м.Львова» від 26.05.2020 року №149 «Про ведення медичних записів, записів про скерування та рецептів в електронній системі охорони здоров`я КНП «4МКЛ м Львова», вимоги наказу МОЗ від 15.07.2011 року №417 «Про організацію амбулаторної акушерсько-гінекологічної допомоги в Україні», пункти 2.1, 2.8, 2.10, 2.34, 2.35, 2.43, 2.44, 2.45, 2.46, 2.47, 2.48 розділу II «Завдання та обов`язки», пунктів 4.2, 4.10, 4.11, 4.14 розділу IV «Відповідальність», пункту 5.1 розділу V «Повинен знати» посадової інструкції лікаря-акушер-гінеколога жіночої консультації КНП «4МКЛ м Львова», затвердженої 09.10 2020 року. Підставою зазначено подання комісії зі службового розслідування від 04.03.2021 року.

Наказом КНП «4-а міська клінічна лікарня м. Львова» від 19.03.2021 року №82-п до позивача в черговий раз застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани.

Зі змісту цього наказу, за результатами розгляду комісією службової записки лікаря-лаборанта з клінічної діагностики клінічної лабораторії ОСОБА_6 від 19.02.2021 року, встановлено наступне: пацієнтка Б. була зареєстрована на прийом до лікаря-акушер-гінеколога жіночої консультації ОСОБА_1 17.02.2021 року на 14:50 год. та на 15:10 год., реєстрація прийому на 14:50 год. була скасована та перенесена на 15:10 год.; в медичній інформаційній системі «Helsi» лікарем-акушер-гінекологом жіночої консультації ОСОБА_1 не було взято в обробку запис на прийом пацієнтки Б., хоча, 17.02.2021 року пацієнтці Б. був здійснений забір матеріалу, взятий із шийки матки на цитологічне дослідження, про що свідчить запис в Журналі цитологічної патології; відповідно до моніторингу ведення електронних медичних записів (ЕМЗ), на основі даних розшифровки ЕМЗ, отриманих від Національної служби здоров`я України з 01 по 20 лютого 2021 року, лікарем-акушер-гінекологом жіночої консультації ОСОБА_1 не внесено жодного ЕМЗ та не передано до електронної системи охорони здоров`я; у зв`язку з відсутністю електронного скерування від лікаря акушер-гінеколога жіночої консультації ОСОБА_1 на лабораторне дослідження матеріалу, взятого із шийки матки пацієнтки Б., лікар-лаборант з клінічної діагностики клінічної лабораторії ОСОБА_7 не змогла внести в медичну інформаційну систему «Helsi» результати лабораторного дослідження матеріалу.

10.03.2021 року позивачу було запропоновано надати письмові пояснення, але він категорично відмовився, про що складено акт від 10.03.2021 року.

Також позивача було запрошено на 12.03.2021 року на розгляд службової записки лікаря-лаборанта з клінічної діагностики клінічної лабораторії ОСОБА_7 від 19.02.2021 року та ознайомлено з повідомленням від 10.03.2021 року №245, однак, позивач не з`явився.

Оспорюваним наказом від 19.03.2021 року №82-п позивачу оголошено догану за недотримання пунктів 2.1, 2.34, 2.35, 2.43 розділу ІІ «Завдання та обов`язки», пунктів 5.19, 5.20 розділу V «Повинен знати», пунктів 4.2, 4.10, 4.11 розділу ІV «Відповідальність» посадової інструкції лікаря-акушер-гінеколога жіночої консультації, затвердженої 09.10.2020 року, підпункту 1 пункту 4 наказу МОЗ України від 28.02.2020 року №587 «Про порядок ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній і системі охорони здоров`я», пунктів 12, 13, 17, 18, 19 Порядку ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого наказом МОЗ України від 28.02.2020 року №587, наказу КНП «4МКЛ м.Львова» від 26.05.2020 №149 «Про ведення медичних записів, записів про скерування та рецептів в електронній системі охорони здоров`я».

Із вказаним наказом позивач відмовився ознайомитися, про що складено акт від 22.03.2021 року.

Наказом КНП «4-а міська клінічна лікарня м. Львова» від 16.06.2021 року №178-к до позивача знову застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани. Підставою вказано: довідку за результатами розгляду службової записки завідувача жіночої консультації, лікаря-акушер-гінеколога ОСОБА_8 від 18.05.2021 року; протокол профспілкового комітету первинної профспілкової організації працівників КНП «4-а міська клінічна лікарня м. Львова» профспілки працівників охорони здоров`я України від 10.06.2021 року №8.

Зі змісту цього наказу встановлено, що за результатами розгляду комісією службової записки завідувача жіночої консультації лікаря-акушер-гінеколога ОСОБА_8 від 18.05.2021 року встановлено наступне: відповідно до запису в Журналі реєстрації амбулаторних пацієнтів лікаря-акушер-гінеколога жіночої консультації ОСОБА_1 , 13.05.2021 року на прийомі було дві пацієнтки С. і К., які були зареєстровані на прийом до лікаря-акушер-гінеколога жіночої консультації ОСОБА_1 через медичну інформаційну систему охорони здоров`я. Жодної інформації про надані медичні послуги пацієнткам С. і K. лікарем-акушер-гінекологом жіночої консультації ОСОБА_1 не було внесено в електронну систему охорони здоров`я. Відповідно до запису в Журналі обліку вагітних лікаря-акушер-гінеколога жіночої консультації ОСОБА_1 та звітів роботи за І квартал 2021 року та квітень місяць 2021 року лікаря акушер-гінеколога жіночої консультації ОСОБА_1 , перебуває одна вагітна пацієнтка К. Жодної інформації про надані медичні послуги даній вагітній пацієнтці не було внесено в електронну систему охорони здоров`я. Відповідно до вимог наказу МОЗ від 15.07.2011 року №417 «Про організацію амбулаторної акушерсько-гінекологічної допомоги в Україні», який передбачає обов`язковий збір анамнезу, загальне та акушерське обстеження, лабораторні обстеження пацієнтки на безоплатній основі без електронного скерування неможливе.

Оспорюваним наказом від 16.06.2021 року №178-к позивачу оголошено догану за порушення (недотримання) пунктів 2.1, 2.25, 2.26, 2.34, 2.35, 2.43, 2.44, 2.46, 2.47 розділу ІІ «Завдання та обов`язки», пунктів 4.2, 4.10, 4.11 розділу ІV «Відповідальність», пунктів 5.19, 5.20 розділу V «Повинен знати» посадової інструкції лікаря-акушер-гінеколога жіночої консультації, затвердженої 09.10.2020 року, підпункту 1 пункту 4 наказу МОЗ України від 28.02.2020 року №587 «Про порядок ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я», пунктів 1, 2, 12, 13, 17, 18, 19 Порядку ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого наказом МОЗ України від 28.02.2020 року №587, наказу КНП «4МКЛ м. Львова» від 26.05.2020 №149 «Про ведення медичних записів, записів про скерування та рецептів в електронній системі охорони здоров`я».

Необхідно зазначити, що наказом МОЗ України від 28.02.2020 року №587 «Деякі питання ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я» затверджено Порядок ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я».

Пунктом 4 цього наказу передбачено, що з 01.04.2020 року для всіх надавачів медичних послуг, які уклали договори з Національною службою здоров`я України про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, та їх залучення до виконання такого договору осіб, обов`язковим є внесення медичних записів про надання медичних послуг в амбулаторних умовах, про госпіталізацію, виписку зі стаціонару, записів про направлення та рецептів на лікарські засоби, які підлягають реімбурсації, в електронній системі охорони здоров`я.

КНП «4-а міська клінічна лікарня м. Львова» уклала з Національною службою здоров`я України договір про медичне обслуговування населення від 27.03.2020 року №1503-Е420-Р000, договір про медичне обслуговування населення від 28.09.2020 року №4258-Е920-Р000.

На виконання, зокрема, наказу МОЗ України від 28.02.2020 року №587 «Деякі питання ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я», наказу МОЗ України від 28.02.2020 року №586 «Про затвердження Порядку направлення пацієнтів до закладів охорони здоров`я та фізичних осіб-підприємців, які в установленому законом порядку одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики та надають медичну допомогу відповідного виду», відповідно до Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення та ін. нормативних актів, КНП «4-а міська клінічна лікарня м. Львова» 26.05.2020 року видала наказ №149 «Про ведення медичних записів, записів про скерування та рецептів в електронній системі охорони здоров`я КНП4МКЛ», яким зобов`язано завідувачів структурних підрозділів довести до відома медичних працівників про обов`язкове внесення медичних записів, записів про направлення та рецептів на лікарські засоби в електронну систему охорони здоров`я.

Із вказаним наказом ознайомлено позивача під розписку.

Відповідні посадові обов`язки щодо внесення медичних записів, записів про направлення та рецептів на лікарські засоби в електронну систему охорони здоров`я визначено й посадовою інструкцією лікаря акушера-гінеколога жіночої консультації, затвердженою 09.10.2020 року, з якою позивача також ознайомлено під розписку 15.10.2020 року.

Так, зокрема, пунктом 2.35 посадової інструкції передбачено, що лікар- акушер-гінеколог жіночої консультації «виконує вимоги програми медичних гарантій відповідно до договору про медичне обслуговування населення шляхом внесення інформації про надані пацієнтам медичні послуги до електронної системи охорони здоров`я НСЗУ з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг».

Пунктом 2.36 посадової інструкції встановлений обов`язок позивача зберігати особистий ключ, а саме, унікальні електронні дані для створення кваліфікованого електронного підпису, в таємниці.

16.01.2020 ОСОБА_1 був присутнім на занятті та пройшов інструктаж з охорони праці при роботі на комп`ютері, про що свідчить його особистий підпис у протоколі №2 виробничих зібрань жіночої консультації КНП «4МКЛ м. Львова».

Для виконання вказаних вище посадових обов`язків позивач отримав кваліфікований електронний підпис, його робоче місце забезпечено персональним комп`ютером з доступом до мережі Інтернет, електронної системи охорони здоров`я та електронної медичної системи «Helsi».

У березні 2020 року КНП «4МКЛ м. Львова» провело навчання медичних працівників названого медичного закладу з питань, що стосуються надання медичних послуг за договором, зокрема, стосовно своєчасного внесення точної та достовірної інформації до електронної системи. Відповідні роз`яснення неодноразово надавались медичним працівникам на робочих нарадах.

Доводи позивача про те що, відповідач не забезпечив його необхідними знаннями для роботи з комп`ютером та роботи в електронній системі, є безпідставними і спростовуються дослідженими судом першої інстанції доказами, якими, зокрема, підтверджено, що лише позивач не вносить інформації про надані пацієнтам медичні послуги до електронної системи охорони здоров`я НСЗУ.

Суд повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мають значення для справи, давши належну правову оцінку зібраним у справі доказам, якими безспірно підтверджено невиконання позивачем своїх посадових обов`язків по внесенню інформації про надані пацієнтам медичні послуги до електронної системи охорони здоров`я НСЗУ.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду по суті вирішення спору і не вказують на допущення судом порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У зв`язку з перебуванням суддів у відпустці в період з 16 по 30 грудня 2022 року, повний текст постанови складений в перший робочий день після відпустки 02 січня 2023 року.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 березня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 02 січня 2023 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич