Провадження № 4-с/522/25/22
У Х В А Л А

Іменем України

30 листопада 2022 року Приморський районний суд м. Одеси

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідань Тофан Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в місті Одеси скаргу ОСОБА_1 на дії Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю стягувача Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк»,

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2021 року до суду надійшла скарга ОСОБА_2 на дії Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю стягувача Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк».

Скаржник просив: поновити строк на оскарження постанови державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 29.05.2018 року про відкриття виконавчого провадження № 56396666; постанову державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 29.05.2018 року про відкриття виконавчого провадження № 56396666 визнати незаконною та скасувати.

В обґрунтування зазначено, що 29 травня 2018 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Скальською Лілією Вікторівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Скаржник вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в порушення вимог ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», квитанції до заяви про примусове виконання рішення стягувачом додано не було, а за таких обставин, виконавчий лист підлягав поверненню стягувачу без прийняття до виконання. Також зазначив, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.05.2018 року до скаржника не була доведена.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2021 року поновлено ОСОБА_2 процесуальний строк на звернення до суду зі скаргою на рішення державного виконавця. Відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю стягувача Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк».

Ухвалою суду від 11 липня 2022 року витребувано з Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (м. Одеса, вул. Пастера 58) належним чином завірені копії виконавчого провадження ВП № 56396666.

03 серпня 2022 року з Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до суду надійшов лист з якого вбачається, що надати належним чином завірені копії виконавчого провадження ВП № 56396666 не представляється можливим, оскільки вказане виконавче провадження перебуває на примусовому виконанні в Першому Приморському ВДВС у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса).

Ухвалою суду від 28 вересня 2022 року клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів задоволено. Витребувано з Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ( м. Одеса, Польський узвіз, 6) належним чином завірені копії виконавчого провадження ВП № 56396666.

31 жовтня 2022 року від ОСОБА_2 до суду надійшли додаткові пояснення.

30 листопада 2022 року від ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про розгляд скарги за відсутності скаржника та Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з підстав повторної неявки в судове засідання за наявними матеріалами справи.

В судове засідання 30 листопада 2022 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином.

Відповідно до положень ст. 450 ЦПК України, для розгляду справ даної категорії передбачені стислі строки. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких підстав суд розглядає справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, враховуючи, що їх не явка не перешкоджає розгляду справи.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За змістом ст. 129, 129-1 Конституції України, та у відповідності до ст. 18 ЦПК України, судове рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 травня 2018 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Скальською Лілією Вікторівною постановою від 29.05.2018 року по ВП № 56396666 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 522/13430/16-ц виданого 02.04.2018 року про стягнення з ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 298 682, 80 гривень на користь ПАТ «Платинум Банк».

Звертаючись до суду з відповідною скаргою, ОСОБА_2 зазначав, що Постанова від 29.05.2018 року по ВП № 56396666 є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в порушення вимог ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», квитанції до заяви про примусове виконання рішення стягувачом додано не було, а за таких обставин, виконавчий лист підлягав поверненню стягувачу без прийняття до виконання. Також зазначив, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.05.2018 року до скаржника не була доведена.

Згідно ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Частиною 2 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» (яка діяла на момент спірних відносин) передбачено, що до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Разом з цим, суд враховує, що положення частини другої статті 26 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 2-р(II)/2019 від 15.05.2019.

Тобто, з 15 травня 2019 року положення частини другої статті 26 Закону України „Про виконавче провадження від 2 червня 2016 року № 1404-VIII зі змінами, що визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити, що доводи на які посилається Скаржник в частині того, що квитанції до заяви про примусове виконання рішення стягувачом додано не було, а за таких обставин, виконавчий лист підлягав поверненню стягувачу без прийняття до виконання не знайшли свого підтвердження, оскільки до матеріалів справи крім оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.05.2018 року та Витягу з АСВП за ВП № 56396666, скаржником не було надано інших доказів.

Разом з тим, слід зазначити, що судом на підставі ухвал суду було витребувано матеріали виконавчого провадження для перевірки доводів учасників справи, проте зазначене виконавче провадження в матеріалах справи відсутнє.

Згідно ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» Сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Також, суд роз`яснює Скаржнику про те, що він на підставі ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» має право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, а відтак Скаржник мав можливість надати до суду належні та допустимі докази, які б давали змогу перевірити доводи останнього та встановити порушення прав Скаржника, за умови його порушення.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість скарги, у зв`язку з чим постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі ст.ст. 261, 450, 451 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю стягувача Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали у зв`язку з аварійними відключеннями енергопостачання по м. Одеса складений та підписаний 12 грудня 2022 року.

Суддя Чернявська Л.М.