Справа № 390/660/22
Провадження №2/390/483/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2022 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Терещенка Д.В.,

при секретарі Абрамовій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

22.06.2022 до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 02 серпня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи по суті.

22.09.2022 до суду надійшла заява від представник позивача, в якій він просить закрити провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору та повернути сплачений позивачем судовий збір. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що станом на 25.05.2022 заборгованість відповідача перед позивачем повністю сплачена, що свідчить про відсутність предмету спору і як наслідок, є підставою для закриття провадження у справі та відповідно до п.5 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» є підставою для повернення судового збору.

Відповідач в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив розгляд справи провести без його участі, а також подав відзив на позов, в якому просить справу провадженням закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява представника позивача АТ КБ «Приватбанк» підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань (постанова Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

Судом встановлено, що станом на 25.05.2022 заборгованість відповідача перед позивачем повністю сплачена, що підтверджується копією виписки за період з 13.02.2022 по 21.09.2022 (а.с.96), а це дає підстави стверджувати, що станом на 22.06.2022 (на час пред`явлення позову до суду) між сторонами не залишилося неврегульованих питань, тобто відсутній предмет спору.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно із ч.2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, а тому заява в частині повернення судового збору підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 133, 255, 352-354 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд

постановив:

Заява представника позивача АТ КБ «Приватбанк» про закриття провадження у справі та повернення судового збору - задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Повернути з державного бюджету України АТ КБ «Приватбанк», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, б.1Д, на р/р НОМЕР_1 , МФО 305299, , суму сплаченого судового збору у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн, перерахованого за платіжним дорученням № PROM3BAZM4 від 23.05.2022.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області Д.В. Терещенко