Провадження № 2/369/2910/22
РІШЕННЯ

Іменем України

09.11.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Волчко А.Я.,

за участю секретаря: Миголь А.А.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження в приміщенні Києво- Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа: Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області про визнання права власності на земельну ділянку та зняття з арешту, -

В С Т А Н О В И В:

03.12.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовноюзаявою до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа: Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області про визнання права власності на земельну ділянку та зняття з арешту.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка із кадастровим номером: :01:022:0098, розташована у АДРЕСА_1 (надалі - Спірна земельна ділянка). На підтвердження зазначеного надаємо копію Договору дарування земельної ділянки від 09 листопада 2011 року, копію витягу з державного реєстру правочинів за №10621798 від 09 листопада 2011 року та роздрукування інформації з державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.

Маючи намір відчужити належну їй спірну земельну ділянку, Позивач дізналась про те, що вона перебуває під арештом. Як виявилось, 18 квітня 2012 року Відділом Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виконавче провадження №31225609, державний виконавець Желінська Н.В. Копія інформаційної довідки №286665641 від 25 листопада 2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно додається.

Звернувшись до Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області (правонаступника Відділу Державної виконавчої служби Києво- Святошинського районного управління юстиції), позивач дізналась про те, що у відділі перебувало виконавче провадження №31225609 з примусового виконання виконавчого листа №2-1330, виданого 13 травня 2011 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «НАДРА» боргу в сумі 31 237,13 гривень, яке завершено 27 квітня 2016 року відповідно до п.2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження»,- у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення. Копія листа Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області від 24 листопада 2021 року за №31225609 додається.

Попри те, що позивач не була учасником зазначеного виконавчого провадження, а арешт на земельну ділянку накладено в то час, коли вона вже вибула з володіння ОСОБА_2 , листом Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області від 24 листопада 2021 року за №31225609 Позивачеві відмовлено у знятті арешту зі Спірної земельної ділянки оскільки виконавче провадження завершене, запропоновано звернутись до суду.

Право власності на спірну земельну ділянку набуто позивачем у встановлений законом спосіб, договір дарування є дійсним і ніким не оскаржений, але через наявність арешту позивачка позбавлена можливістю розпоряджатися своєю земельною ділянкою.

Позивачка просила визнати за нею, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку із кадастровим номером: :01:022:0098, розташовану у АДРЕСА_1 , площею 0,0825 га; зняти арешт, накладений постановою державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції від 18 квітня 2012 року у виконавчому провадженні №№31225609, - на земельну ділянку із кадастровим номером: :01:022:0098, розташовану у АДРЕСА_1 , площею 0,0825 га.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.01.2022 року позов залишено без руху.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.05.2022 року провадження в справі було відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

04.07.2022 року до суду відповідачем ОСОБА_2 подана заява про визнання позову. Відповідач зазначив, що на момент відчуження земельної ділянки не мав жодних невиконаних боргових зобов`язань, про накладення будь-яких арештів на зазначене йому майно він не повідомлявся, тому не вчиняв заходів для їх скасування. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

07.07.2022 року позивачем до суду подано заяву по уточнення позовних вимог, в якій позивачка зазначила, що вона звернувшись до суду з позовом просила визнати за нею право власності на земельну ділянку із кадастровим номером: :01:022:0098, розташовану у АДРЕСА_2 , площею 0,0825 га; зняти арешт, накладений постановою державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Києво- Святошинського районного управління юстиції від 18 квітня 2012 року у виконавчому провадженні №№31225609, - на земельну ділянку із кадастровим номером: :01:022:0098, розташовану у АДРЕСА_2 , площею 0,0825 га.

Після звернення до суду з листа Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області від 08 грудня 2021 року за №02-10/5461, копія якого додається, позивачеві стало відомо про те, що вірним зазначенням назви вулиці, на якій розташована спірна земельна ділянка із кадастровим номером :01:022:0098, є не « АДРЕСА_3 » як вказано у позові, а «ІІ-га ОСОБА_4 ».

Враховуючи наведене, не змінюючи по суті вимог позову та його підстав, просила викласти прохальну частину позову в новій редакції та визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку із кадастровим номером: :01:022:0098, розташовану у АДРЕСА_2 , площею 0,0825 га; зняти арешт, накладений постановою державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції від 18 квітня 2012 року у виконавчому провадженні №№31225609, - на земельну ділянку із кадастровим номером: :01:022:0098, розташовану у АДРЕСА_2 , площею 0,0825 га.»

15.07.2022 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «КБ «НАДРА» з ринку надав відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник зазначив, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 № 83 «Про віднесення ПАТ «КБ «НАДРА» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 № 26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «НАДРА», згідно з яким з 06.02.2015 було запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «НАДРА».

Так, банк здав, а архів Національного банку України прийняв на зберігання всі документи Банку за 1992/2020 року, а також довідковий апарат до них. Про приймання передавання документів на зберігання до архіву Національного банку України складено відповідні акти, відтак у Фонді відсутні всі первинні документи ПАТ «КБ «НАДРА», всі активи Банку наразі продані.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.07.2022 року підготовче провадження в справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті.

У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

У судове засідання відповідач публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, не надав заяву про розгляд справи без його участі, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «КБ «НАДРА» з ринку надав відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки № 286665641 від 25.11.2021 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на земельну ділянку з кадастровим номером :01:022:0098, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 , накладено арешт нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження: 12407496. Підставою обтяження є постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 31225609, 18.04.2012, ВДВС Києво-Святошинського РУЮ державний виконавець Желінська Н.В..

Згідно результату пошуку виконавчих проваджень в АСВП від 29.06.2022 року виконавчі провадження заведені відносно ОСОБА_2 завершені.

Відповідно до листа Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області від 24 листопада 2021 року за №31225609 ОСОБА_1 відмовлено у знятті арешту зі Спірної земельної ділянки оскільки виконавче провадження завершене та запропоновано звернутись до суду.

Відповідно до Договору дарування земельної ділянки, зареєстрованого в реєстрі за № 3566, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грицюк П.В., 09 листопада 2011 року ОСОБА_2 передав безоплатно ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :01:022:0098, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у власність.

Відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів № 10621798 від 09.11.2011 року земельна ділянка з кадастровим номером :01:022:0098, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , подарована ОСОБА_2 ОСОБА_1 , реєстрація ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відомостей про земельну ділянку від 25.11.2021 року, наданих Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером :01:022:0098, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_1 .

Відповідно до рішення виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області від 17.03.2016 року № 14/1 Про затвердження переліку вулиць міста Боярка, затверджено перелік вулиць відповідно до якого під порядковим номером 159 затверджено вулицю «ІІ-га Піщана».

Відповідно до ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно ст.718 ЦК України дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі. Дарунком можуть бути майнові права, якими дарувальник володіє або які можуть виникнути у нього в майбутньому.

Згідно ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009р. №9 визначено: «Судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину».

Приписами ст.328 ЦК України встановлено - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:022:0098, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_1 на праві власності, яку вона отримала у дар на підставі Договору дарування земельної ділянки, а у Державному реєстрі правочинів зазначена земельна ділянка значилася за АДРЕСА_3 .

Статтею 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення. Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного рішення суду формує та реєструє необхідну заяву або реєструє рішення суду про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи рішення суду про скасування відповідного рішення суду.

Відповідно ч.ч.1,2 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до ч.3, 4, 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, державним виконавцем при накладенні арешту від 18.04.2012 року залишено поза увагою той факт, що земельна ділянка із кадастровим номером: :01:022:0098, розташована у АДРЕСА_1 , площею 0,0825 га, була передана у власність ОСОБА_1 09 листопада 2011 року, відповідно до Договору дарування земельної ділянки, та на час накладення арешту вибула з власності ОСОБА_2 .

ЗУ «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття безпідставно накладеного арешту, але такої підстави, як зняття арешту з майна, яке боржнику не належить, законом не передбачено, тому питання про зняття арешту з майна, яке боржнику не належить, вирішується у судовому порядку.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Пунктом 8 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється з підстав, передбачених законом , зокрема, у разі звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. №475/97ВР, зокрема, ст.1 Першого протоколу до неї 1952 р. передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватись своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користування майно відповідно до загальних інтересів.

Відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Таким чином, судом встановлено, що на момент накладення арешту на нерухоме майно, а саме земельну ділянку вона належала ОСОБА_1 .

За викладених обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі, та звільнити з-під арешту земельну ділянку, скасувавши обтяження.

Керуючись ч.1 ст.317, ч.ч.1,2 ст.321, п.8 ч.1 ст.346, ст.391 ЦК України, ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 12,13, 81,141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа: Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області про визнання права власності на земельну ділянку та зняття з арешту, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку із кадастровим номером: :01:022:0098, розташовану у АДРЕСА_2 , площею 0,0825 га.

Скасувати арешт, накладений постановою державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Желінської Н.В. від 18 квітня 2012 року у виконавчому провадженні №31225609 на земельну ділянку із кадастровим номером: :01:022:0098, розташовану у АДРЕСА_1 , площею 0,0825 га.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.Я. Волчко