ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/986/22 Справа № 206/2033/20 Головуючий у першій інстанції: Маштак К. С. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Дніпровської міської ради на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2021 року по справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Джерман Дніпро», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллалов Антон Олексійович, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі, визнання недійсним іпотечного договору, скасування записів про державну реєстрацію та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Джерман Дніпро» до Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллалов Антон Олексійович, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання договору дійсним та визнання добросовісним набувачем,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2020 року Дніпровська міська рада звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що за інформацією, що міститься в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно, міській раді стало відомо, що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О., як державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 06.08.2019 внесено запис про право власності №32766779 за ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майн автозаправну станцію, загальною площею 3,4 кв.м., яка складається з літ. А господарський блок, літ. Б під Г операторська, літ. В під Г резервуар, літ. Г навіс, літ. Д вбиральня, літ. Е під Г колонка, І мостіння та розташована за адресою по АДРЕСА_1 . Підставою виникнення права власності є дозвіл на виконання будівельних робіт, серія та номер: 175/2010-04, виданий 20.07.2010 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області та декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ДП 7, виданий 21.08.2011 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області. Однак, у ході перевірки встановлено, що

не здійснювалась реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ДП 7 від 21.08.2011 та щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт o 175/2010-04. В архіві Управління відсутня інформація щодо реєстрації документів, що дають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту за адресою по АДРЕСА_1 . Правовстановлюючі документи, на підставі яких за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на автозаправну станцію за адресою по АДРЕСА_1 уповноваженим органом не видавались. Для отримання дозволу на виконання будівельних робіт (автозаправної станції) ОСОБА_1 повинен був надати до заяви документи, що засвідчують право власності або право користування земельною ділянкою на якій розташована зазначена автозаправна станція. Реєстраційні записи щодо договорів оренди землі, укладених між міською радою та ОСОБА_1 на земельну ділянку за адресою по АДРЕСА_1 , - відсутні. Зазначена земельна ділянка ОСОБА_1 міською радою в оренду, у користування не передавалась. Земельна ділянка, на якій розташовано вказане самочинно побудоване нерухоме майно належить територіальній громаді міста Дніпро, в особі Дніпровської міської ради та віднесена до земель комунальної власності. Отже, спірний об`єкт, побудований на замовлення ОСОБА_1 підлягає знесенню за рахунок останнього, а земельна ділянка приведенню у придатний для використання стан. Спірне нерухоме майно було побудоване на земельній ділянці, не відведеній для вказаної мети та за відсутності декларації про початок будівельних робіт та декларації про готовність об`єкту до експлуатації. Вказане свідчить про відсутність правових підстав вважати, що ОСОБА_1 набув право власності на нього. Однак, всупереч відсутності правових підстав на спірне майно у ОСОБА_1 , між ТОВ «Джерман Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір від 14.08.2019. Предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, зокрема: автозаправна станція, що розташована за адресою по АДРЕСА_1 , загальною площею 3,4 кв.м. Відповідно до договору, право власності на вищезгадану автозаправну станцію належить іпотекодавцю, зареєстроване за іпотекодавцем в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.08.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. На підставі іпотечного договору приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О., як державним реєстратором, до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про іпотеку. В подальшому, на підставі нотаріально посвідченої заяви від 07.10.2019 вказане нерухоме майно за іпотечним договором перейшло до ТОВ «Джерман Дніпро», про що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис про право власності на об`єкт нерухомого майна. Отже, станом на теперішній час власником автозаправної станції за адресою по АДРЕСА_1 є ТОВ «Джерман Дніпро». Оскільки спірний об`єкт нерухомого майна є об`єктом самочинного будівництва, ОСОБА_1 в силу закону не набув права власності на нього, та в останнього були відсутні правові підстави для розпорядження даним об`єктом, оскільки право розпоряджатись майном є складовою частиною права власності. Так, на підставі неіснуючого дозволу на виконання будівельних робіт, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, виданої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, було зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на спірний об`єкт, щодо якого в подальшому останнім здійснено розпорядження, шляхом укладення договору іпотеки на користь ТОВ «Джерман ДНПРО», яке є предметом спору, без відповідних правових підстав, оскільки в силу закону ОСОБА_1 не набув право власності та не міг визнаватись власником. Враховуючи вищевикладене, порушення законних прав та інтересів територіальної громади міста в особі органу місцевого самоврядування - Дніпровської міської ради, полягає у тому, що визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва на земельній ділянці, що належить до комунальної власності без згоди власника Дніпровської міської ради та укладення наступних правочинів, порушує законне право міської ради на користування та розпорядження земельною ділянкою та встановлений законодавством порядок набуття прав на об`єкти нерухомості, набуття прав та реалізації прав на землю (земельну ділянку) комунальної власності, а також майнові інтереси територіальної громади міста Дніпро, в особі Дніпровської міської ради, щодо користування та розпорядження землею, що є порушенням економічних інтересів громади. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просив:

визнати недійсним іпотечний договір, що укладався 14.08.2019 між ОСОБА_1 та ТОВ «Джерман Дніпро», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллаловим А.О., та зареєстрований в реєстрі за № 296;

припинити право власності на нерухоме майно - автозаправну станцію, загальною площею 3,4 кв.м., яка складається з літ, А - господарський блок, літ. Б під Г - операторська, літ. В під Г - резервуар, літ. Г - навіс, літ. Д - вбиральня, літ. Е під Г - колонка, І - мостіння, що розташована за адресою по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію права власності за наступними особами:

за ОСОБА_1 , номер запису про право власності: 32766779, внесений 06.08.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллаловим А.О., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

за ТОВ «Джерман Дніпро», номер запису про право власності: 33662937, внесений 10.10.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллаловим А.О., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

номер запису про іпотеку: 32822644, внесений 14.08.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

номер запису про обтяження: 32822647, внесений 14.08.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллаловим А.О., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку за адресою по АДРЕСА_1 , привівши її у придатний для використання стан, шляхом знесення самочинно побудованої автозаправної станції, загальною площею 3,4 кв.м., яка складається з літ, А - господарський блок, літ. Б під Г - операторська, літ. В під Г - резервуар, літ. Г - навіс, літ. Д - вбиральня, літ. Е під Г - колонка, І - мостіння (а.с. 1-9, 49-58 т. 1).

ТОВ «Джерман Дніпро» звернулось до суду із зустрічною позовною заявою, яка обґрунтована тим, що у позивача за первісним позовом відсутнє право на звернення до суду з таким позовом в порядку цивільного судочинства. Крім того, відповідач за первісним позовом ТОВ «Джерман Дніпро» є добросовісним набувачем нерухомого майна автозаправної станції, загальною площею 3,4 кв.м., опис: літ. А господарський блок, літ. Б під Г операторська, літ. В під Г резервуар, літ. Г навіс, літ. Д вбиральня, літ. Е під Г колонка, І мостіння, що розташоване за адресою по АДРЕСА_1 . 14 серпня 2019 року було укладено іпотечний договір між ТОВ «Джерман Дніпро» та ОСОБА_1 , який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. та зареєстрований в реєстрі за №296. При цьому, приватним нотаріусом ДМНО Деллаловим А.О. було цілком законно й правомірно внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку, запис про обтяження. На момент укладання іпотечного договору нерухоме майно - автозаправна станція, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , належала іпотекодавцю ОСОБА_1 на праві приватної власності і його право на вищезгадану автозаправну станцію було зареєстровано за іпотекодавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Іпотечний договір було посвідчено приватним нотаріусом, при цьому нотаріусом були встановлені особи громадян, які підписали договір, перевірено їх дієздатність, а також правоздатність та дієздатність юридичної особи ТОВ «Джерман Дніпро» та повноваження його представника, про що зазначено у договорі. Також нотаріусом було перевірено належність ОСОБА_1 нерухомого майна, що є предметом іпотеки та те, що під забороною відчуження (арештом), податковою заставою, іпотекою чи обтяженням вказане нерухоме майно не перебуває. Таким чином, і ТОВ «Джерман Дніпро», і приватний нотаріус Деллалов А.О. виконали усі передбачені законом вимоги під час укладання і посвідчення вищеописаного іпотечного договору від 14.08.2019. Також при укладенні іпотечного договору ОСОБА_1 заявляв та гарантував, що ані укладення цього договору, ані створення будь-яких інших договірних відносин, які стосуються цього договору, ані виконання будь-яких зобов`язань за цим договором і такими відносинами не порушує чинне законодавство України. Предмет іпотеки знаходиться у його власності, відсутні будь-які обставини, які будь-яким чином можуть негативно вплинути на предмет іпотеки або права іпотекодавця стосовно нього або на іпотеку, створену цим договором на користь іпотекодержателя. При підписанні іпотечного договору у сторін були відсутні жодні претензії до його змісту. ОСОБА_1 07.10.2019 було складено заяву, яка була посвідчена приватним нотаріусом ДМНО Деллаловим А.О. та зареєстрована в реєстрі за № 368, яка підтверджує укладення 13.08.2019 між відповідачами за первісним позовом договору позики грошей, укладення між відповідачами за первісним позовом в забезпечення вимог за договором позики іпотечного договору, предметом якого є автозаправна станція по АДРЕСА_1 , згідно з яким у разі невиконання ОСОБА_1 зобов`язань ТОВ «Джерман Дніпро» має право звернути стягнення на вказаний предмет іпотеки. 15.10.2019 приватним нотаріусом ДМНО Деллаловим А.О. було зареєстровано право приватної власності на спірне нерухоме майно за ТОВ «Джерман Дніпро». ОСОБА_1 , як власник майна, також надав свою згоду на вчинення таких дій. Що стосується документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту автозаправної станції по АДРЕСА_1 позивач сам надав суду копію декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ДП 7 від 21.08.2011 та дозвіл на виконання будівельних робіт від 20.07.2010. При цьому дозвільна документація для будівництва автозаправної станції за адресою по АДРЕСА_1 була видана Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області 20.07.2010, тобто до набрання чинності Порядку «Ведення єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів». Отже, станом на час видачі дозволу на виконання будівельних робіт №175-1/2010-04 від 20.07.2010 відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів ще не існувало. Споруди (об`єкти), розташовані за адресою по АДРЕСА_1 , були збудовані ще у 2011 році, є нерухомим майном, що підтверджується Технічним паспортом. Що стосується декларації про готовність об`єкту до експлуатації, позивач за первісним позовом надав суду її копію, а лист Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 19.03.2020 №1004-1.14/714 та лист Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 19.03.2020 №4/1-124 вказують тільки на відсутність інформації щодо реєстрації вказаної декларації, але в жодному разі не на відсутність такої декларації та її реєстрації. Таким чином, рішення про реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно було прийнято на підставі належних документів. Право власності на вказане нерухоме майно виникло і було зареєстровано за ОСОБА_1 . Що стосується земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , ТОВ «Джерман Дніпро» зверталося до Міського голови ДМР з клопотанням про надання дозволів на розроблення проектів відведення земельних ділянок, зокрема, по об`єкту, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , з клопотанням за вх. №36/299 від 21.01.2020, однак до теперішнього часу ТОВ «Джерман Дніпро» не отримало відповідь на вказане клопотання, хоча всі строки на його розгляд давно минули. Тому позивач за зустрічним позовом просив визнати дійсним іпотечний договір, укладений 14.08.2019 між ТОВ «Джерман Дніпро» та ОСОБА_1 , який був посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Деллаловим А.О. та зареєстрований в реєстрі за №296; визнати ТОВ «Джерман Дніпро» добросовісним набувачем об`єкту нерухомого майна автозаправної станції, загальною площею 3,4 кв.м., опис: літ. А господарський блок, літ. Б під Г операторська, літ. В під Г резервуар, літ. Г навіс, літ. Д вбиральня, літ. Е під Г колонка, І мостіння, яке розташоване за адресою по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 (а.с. 141-165 т. 2).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2021 року в задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено (а.с. 39-61, 102-124 т.3).

В апеляційній скарзі Дніпровська міська рада, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог та ухвалення у скасованій частині нового судового рішення про задоволення позовних вимог Дніпровська міська рада (а.с. 63-78, 135-150 т.3). Рішення місцевого суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову не оскаржується.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи, в тому числі й розміщенням відповідного оголошення на веб-сайті судової влади.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду в оскаржуваній частині з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення про часткове задоволення первісних позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 06 серпня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллалов А.О., згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.08.2019 №48182444, було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності за ОСОБА_1 на автозаправну станцію, загальною площею 3,4 кв.м., розташовану за адресою по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №177029196 від 09.08.2019 (а.с. 81, 82 т.1). Вказане рішення приймалось державним реєстратором на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер ДП 7, виданого 21.08.2011 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, та на підставі дозволу на виконання будівельних робіт, серія та номер 175/2010-4, виданого 20.07.2010 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області.

14 серпня 2019 між ОСОБА_1 (іпотекодавець) та ТОВ «Джерман Дніпро» (іпотекодержатель) укладено договір іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріально округу Деллаловим А.О., зареєстрований в реєстрі №296 (84-88 т.1).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, іпотекодавець передав іпотекодержателю в іпотеку предмет іпотеки, опис якого наведено в статті 1.2. іпотечного договору, і така іпотека, створена цим договором, забезпечує виконання зобов`язань іпотекодавця, що витікають з Договору позики 13.08.2019, укладеного між іпотекодавцем та іпотекодержателем, з урахуванням всіх змін, доповнень, нових редакцій, додаткових угод, договорів про внесення змін тощо.

Як зазначено у п. 1.2 договору, предметом іпотеки за цим договором є, нерухоме майно: зокрема, автозаправна станція, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , опис об`єкту: літ. А господ. блок, площею 3,4 кв.м., літ. Б під Г операторська, літ. В під Г резервуар, літ. Г навіс, літ. Д вбиральня, І мостіння, та належить іпотекодавцю, право власності на вищезгадану автозаправну станцію зареєстровано за іпотекодавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.08.2019 приватним нотаріусом ДМНО Деллаловим А.О.; номер запису про право власності іпотекодавця 32766712; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; вартість майна згідно звіту про оцінку, проведену ТОВ «НІК-ЕКСПЕРТ» від 13.08.2019 становить 28952,00 грн.; строк виконання зобов`язань боржника за основним договором до 31.10.2019.

В п.п. 2.1.4 п. 2.1 договору, іпотекодавець заявляв та гарантував, що ані укладення цього договору, ані створення будь-яких інших договірних відносин, які стосуються цього договору, ані виконання будь-яких зобов`язань за цим договором і такими відносинами не порушує, зокрема, чинне законодавство України.

Окрім того, в п.п. 2.2.1 п. 2.2 договору, іпотекодавець гарантував, що предмет іпотеки знаходиться у його власності, до моменту укладання цього договору нікому не відчужений, під забороною спору, в тому числі судового, щодо предмета іпотеки немає, будь-яких прав щодо предмета іпотеки у третіх осіб як в межах України, так і за межами України немає, та немає будь-яких обтяжень предмета іпотеки, не існує договорів, правочинів, домовленостей, положень, умов, прав або будь-яких інших обставин, які будь-яким чином можуть негативно вплинути на предмет іпотеки або права іпотекодавця стосовно нього або на іпотеку, створену цим договором на користь іпотекодержателя.

Відповідно до п.п. 2.2.2 п. 2.2 договору, відсутність заборони відчуження (арешту) майна та відсутність обтяжень відчужуваного майна іпотекою перевірено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п. 5.2 договору, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за вибором іпотекодержателя: - на підставі рішення суду; або - на підставі виконавчого запису нотаріуса; або - шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань, забезпечених іпотекою за цим договором, в порядку, встановленому окремим договором; або - в інший спосіб, передбачений чинним законодавством України, або визначений домовленістю сторін.

У пункті 5.4 договору міститься застереження про задоволення вимог іпотекодержателя: у разі виникнення у іпотекодержателя права звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання за основним договором у порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може прийняти рішення про прийняття предмету іпотеки у свою власність; в разі застосування даного способу звернення стягнення на предмет іпотеки цей договір є правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки та є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки; в разі обрання іпотекодержателем даного способу звернення стягнення на предмет іпотеки, право власності на предмет іпотеки переходить до іпотекодержателя у порядку, визначеному цим застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя і не потребує додаткового оформлення угод між іпотекодержателем та іпотекодавцем; зазначене застереження вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя; іпотекодавець бере на себе обов`язок вчиняти всі залежні від нього дії, які можуть стати необхідними для переходу права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя, а також дії, які не є необхідними, але можуть зробити процес переходу права власності належним, простим та максимально швидким; дане застереження визначається сторонами як договір про задоволення вимог іпотеко держателя (т. 1 а.с. 15-19, 84-88, 92-97, 100-104, 222-227, т. 2 а.с. 196-201).

Відповідно до витягу №207635965 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 27.04.2020, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. 14.08.2019 у вказаному реєстрі зареєстровано іпотеку (номер запису про іпотеку 32822644, рішення про державну реєстрацію індексний номер 48243639 від 14.08.2019 року) та внесено 14.08.2019 запис про обтяження (номер запису 32822647 від 14.08.2019 року, рішення про державну реєстрацію індексний номер 48243642 від 14.08.2019 року) щодо об`єкту нерухомого майна - автозаправної станції, загальною площею 3,4 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 (а.с. 29-32, 89, 90 т.1).

Згідно копії заяви ОСОБА_1 від 07.10.2019, посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. за №368, він не заперечує щодо проведення реєстрації права власності на ім`я ТОВ «Джерман Дніпро» на предмет іпотеки, а саме автозаправної станції, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 (228 т.1), у звязку з порушенням умов договору позики грошей, на забезпечення виконання якого був укладений вищезазначений договорі іпотеки.

15.10.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. зареєстровано заяву №377, відповідно до якої керівник ТОВ «Джерман Дніпро» просив вважати договір іпотеки №296 таким, що припинив дію та припинити обтяження та іпотеку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на автозаправну станцію, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (110 т.1).

15 жовтня 2019 року рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №49156517 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріально округу Деллаловим А.О. проведено державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, на автозаправну станцію з реєстраційним номером 101, що розташована за адресою по АДРЕСА_1 , за ТОВ «Джерман Дніпро», запис №33662937 від 10.10.2019 (а.с. 105, 106, 229-230 т. 1).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №185169123 від 17.10.2019, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. 17.10.2019 припинено іпотеку (номер запису про іпотеку 32822644) на підставі заяви, серія та номер №296, виданої 15.10.2019 та згідно рішення про державну реєстрацію №49216154 від 17.10.2019 (а.с. 108, 109 т. 1).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №185170294 від 17.10.2019, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріально округу Деллаловим А.О. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №49216295 від 17.10.2019 припинено обтяження на нерухоме майно, а саме автозаправну станцію, яка розташована за адресою по АДРЕСА_1 (а.с. 111, 112 т. 1).

21 січня 2020 ТОВ «Джерман Дніпро» було направлено клопотання за вх. №36/299 до Дніпровської міської ради з проханням надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0100 га, яка розташована в Самарському районі за адресою: АДРЕСА_1 , на ділянці розміщена автозаправна станція (а.с. 238 т. 1, 212 т. 2 ).

Відповідно до листа Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області №1004-1.14/714 від 19.03.2020 повідомлено ДМР, зокрема, що згідно з даними єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, ведення якого розпочато з 20.05.2011, та відповідно до пошуку серед матеріалів архівних справ Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області (з 01.01.2008 по 20.05.2011) відсутня інформація щодо реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ДП 7 від 21.08.2011 та видачі дозволу на виконання будівельних робіт №175/2010-4 (а.с. 10, 62 т. 1).

В листі Управління державного архітектурно-будівельного контролю №4/1-124 від 19.03.2020 зазначено, що в архіві Управління відсутня інформація щодо реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ДП 7 від 21.08.2011 та дозволу на виконання будівельних робіт №175/2010-4 виданих Інспекцією державного архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області (а.с. 11, 63 т.1).

Департамент по роботі з активами ДМР у своєму листі від 26.03.2020 №4/21-1351 повідомив, зокрема, про те, що за наявною станом на 19.03.2020 інформацією за результатами пошуку за адресою земельної ділянки в системі Муніципальної земельної інформаційної системи м. Дніпропетровська виявлено реєстраційні записи щодо цивільно-правових угод, укладених між міською радою та юридичними і фізичними особами на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (вибірка додається) (а.с. 12-14, 64-66 т. 1).

Згідно до вибірки цивільно-правових угод, укладених між міською радою та юридичними і фізичними особами на земельну ділянку за адресою по АДРЕСА_1 з Дніпровською міською радою були укладені наступні угоди:

договір оренди з ТОВ компанія «Автотехтестсервіс» на земельну ділянку площею 0,3878 га з 20.01.2003 року по 06.11.2017 року з метою фактичного розміщення діагностичного комплексу транспортних засобів;

договір оренди з ТОВ компанія «Автотехтестсервіс» на земельну ділянку площею 0,0763 га з 20.01.2003 року по 06.11.2017 року з метою фактичного розміщення діагностичного комплексу транспортних засобів;

договір оренди з гр. ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0647 га з 14.03.2005 року по 14.03.2007 року з метою будівництва виробничо-складських приміщень;

договір оренди з гр. ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0647 га з 11.07.2018 року по 111.07.2008 року з метою будівництва виробничо-складських приміщень;

договір оренди з ТОВ «Рік-05» на земельну ділянку площею 0,2131 га з 11.07.2007 року по 11.07.2010 року з метою проектування та будівництва автомийки з магазином;

договір оренди з ТОВ компанія «Автотехтестсервіс» на земельну ділянку площею 0,0763 га з 27.08.2010 року по 06.11.2017 року з метою фактичного розміщення діагностичного комплексу транспортних засобів;

договір оренди з ТОВ компанія «Автотехтестсервіс» на земельну ділянку площею 0,3878 га з 27.08.2010 року по 06.11.2017 року з метою фактичного розміщення діагностичного комплексу транспортних засобів;

договір оренди з ТОВ компанія «Автотехтестсервіс» на земельну ділянку площею 0,0763 га з 07.11.2017 року по 07.11.2032 року з метою фактичного розміщення діагностичного комплексу транспортних засобів;

договір оренди з ТОВ компанія «Автотехтестсервіс» на земельну ділянку площею 0,3878 га з 07.11.2017 року по 07.11.2032 року з метою фактичного розміщення діагностичного комплексу транспортних засобів (а.с. 14 т.1).

Відповідно до листа Відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР №3/436-01.1-19/698 від 06.05.2020, станом на 06.05.2020 документи реєстраційної справи №101 на об`єкт нерухомого майна за адресою по АДРЕСА_1 до вищезазначеного відділу не надходили (а.с. 121 т. 1).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №210162819 від 26.05.2020, автозаправна станція, загальною площею 3,4 кв.м., що розташована за адресою по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), належить на праві власності з 10.10.2019 ТОВ «Джерман Дніпро» (а.с. 131-132 т. 1).

Крім того, Управління державного архітектурно-будівельного контролю листом №4/1-289 від 30.11.2022 повідомило, що відповідно до даних Реєстру будівельної діяльності, який забезпечує створення, збирання, накопичення, обробку, захист, облік інформації про об`єкти будівництва та закінчені будівництвом об`єкти, у томі числі: документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт; документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, та акту приймання-передавання документів від 27.10.2016 року відсутні відомості про реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ДП 7 від 21.08.2011 та видачі дозволів на виконання будівельних робіт №175/2010-4, 175-1/2010-04 від 20.07.2010 по об`єкту за адресою по АДРЕСА_1 .

Листом Департаменту по роботі з активами ДМР від 06.12.2022 №4/11-569 повідомлено, зокрема, що станом на 02.12.2022 за результатами пошуку земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 в інформаційній підсистемі Муніципальної земельної інформаційної системи м. Дніпропетровська не виявлено реєстраційних записів договорів щодо цивільно-правових угод, укладених між міською радою та ОСОБА_1 .

За змістом статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад.

Відповідно до частин першої, другої статті 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (частина перша статті 373 ЦК України). Елементом особливої правової охорони землі є норма статті 14 Конституції України про те, що право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону; право власності на землю гарантується Конституцією України (частина друга статті 373 ЦК України).

Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення (частина четверта статті 373 ЦК України). Цільове призначення земель України покладено законодавцем в основу розмежування правових режимів окремих категорій земель (розділ ІІ «Землі України» ЗК України), при цьому такі режими характеризуються високим рівнем імперативності, стосовно свободи розсуду власника щодо використання ним своєї земельної ділянки.

Так само є нормативно регламентованим право власника на забудову земельної ділянки, яке здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням (частина третя статті 375 ЦК України). Відповідно до частини четвертої статті 375 ЦК України у разі, коли власник здійснює на його земельній ділянці самочинну забудову, її правові наслідки встановлюються статтею 376 ЦК України.

За положеннями частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У силу спеціального застереження, наведеного в частині другій статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує щодо визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 ЦК України). Також за рішенням суду на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК України).

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (стаття 331 ЦК України).

Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджується Кабінетом Міністрів України (пункт 1 частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року №406 затверджено Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, пунктом 3 у примітках до переліку (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що виконання будівельних робіт повинно здійснюватися з дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Із офіційним визнанням державою права власності пов`язується можливість матеріального об`єкта (майна) перебувати в цивільному обороті та судового захисту права власності на нього.

Отже, законодавець визначив, що до інших правових наслідків, окрім офіційного визнання і підтвердження державою відповідних юридичних фактів, встановлюючи презумпцію правильності зареєстрованих відомостей з реєстру для третіх осіб, застосування норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не призводить. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення щодо підстав виникнення права власності не має.

Таким чином, системний аналіз наведених положень законодавчих актів дає підстави вважати, що державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності.

При цьому формулювання статті 376 ЦК України виключає можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, ніж ті, що встановлені цією статтею.

Тож реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво, у силу наведених вище положень законодавства та приписів частини другої статті 376 ЦК України, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного з метою застосування, зокрема, положень частини четвертої цієї статті.

Згідно зі статтею 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Подібні висновки висловлені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі №916/2791/13, у постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі №569/21350/18.

Як встановлено судом, рішення про передачу у користування/власність земельної ділянки, загальною площею 3,4 кв.м., розташованої за адресою по АДРЕСА_1 , Дніпровською міською радою не приймалося, вказана земельна ділянка є власністю територіальної громади м. Дніпра.

Доводи відповідача ТОВ «Джерман Дніпро», що нежитлова будівля - автозаправна станція, загальною площею 3,4 кв.м., за адресою по АДРЕСА_1 була побудована у 2011 році, а документи, що були подані державному реєстратору є достатніми для державної реєстрації права власності на спірне майно, - є безпідставними, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1-4 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності на час закінчення будівництва спірного нерухомого майна, забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт Державній архітектурно-будівельній інспекції або її територіальному органу (далі - інспекції державного архітектурно-будівельного контролю) за місцезнаходженням об`єкта будівництва - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; 3) видачі замовнику відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Частиною третьою статті 34 вказаного вище Закону встановлено, що Державна архітектурно-будівельна інспекція у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, веде єдиний реєстр отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об`єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів, який формується на підставі інформації, поданої відповідними інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю Доступ користувачів до даних реєстру здійснюється безоплатно через офіційний веб-сайт Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Виконання будівельних робіт на об`єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, без дозволу на виконання будівельних робіт або його переоформлення, а також виконання не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом (частина 9 вказаної вище статті).

За змістом частини першої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до I-III категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката (ч. 5 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Згідно до частини 9 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

За змістом пункту 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (у редакції, що діяла на час вчинення реєстрації права власності), для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються:

1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта;

2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси;

4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність);

5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки (абзац 4 вказаного вище пункту).

До матеріалів справи долучено копію дозволу на виконання будівельних робіт №175-1/2010-04, виданого 20.07.2010 на ім`я ОСОБА_1 начальником відділу інспекції Дніпропетровського Регіонального ДАБК у Дніпропетровській області на виконання будівельних робіт, а саме будівництво автозаправної станції по АДРЕСА_1 (а.с. 20-21, 80-81 т. 1).

Однак, відповідно до листа Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області №1004-1.14/714 від 19.03.2020, зокрема, згідно з даними єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, ведення якого розпочато з 20.05.2011, та відповідно до пошуку серед матеріалів архівних справ Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області (з 01.01.2008 по 20.05.2011) відсутня інформація щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт №175/2010-4 (а.с. 10, 62 т. 1).

Листом Управління державного архітектурно-будівельного контролю №4/1-124 від 19.03.2020 зазначено, що в архіві Управління відсутня інформація щодо дозволу на виконання будівельних робіт №175/2010-4 виданих Інспекцією державного архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області (а.с. 11, 63 т.1).

Зазначену вище інформацію підтверджено також у листі Управління державного архітектурно-будівельного контролю №4/1-289 від 30.11.2022, відповідно до якого відсутні відомості про видачу дозволів на виконання будівельних робіт №175/2010-4, 175-1/2010-04 від 20.07.2010 по об`єкту за адресою по АДРЕСА_1 .

Також у матеріалах справи наявна копія наданої реєстратору (приватному нотаріусу) для проведення державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 декларації про готовність об`єкта до експлуатації ДП 7, зареєстрованої 21.08.2011 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, а саме будівництва автозаправної станції по АДРЕСА_1 (ІІ категорія; дата початку будівництва 20.07.2010, дата закінчення 20.07.2011, строк введення об`єкта в експлуатацію серпень 2011 року; згальна площа господарського блоку 3,4 кв.м.), замовником якої був ОСОБА_1 (а.с. 22-28, 73-79 т. 1).

Відповідно до листа Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області №1004-1.14/714 від 19.03.2020, згідно з даними єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, ведення якого розпочато з 20.05.2011, та відповідно до пошуку серед матеріалів архівних справ Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області (з 01.01.2008 по 20.05.2011) відсутня інформація щодо реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ДП 7 від 21.08.2011 (а.с. 10, 62 т. 1).

Листом Управління державного архітектурно-будівельного контролю №4/1-124 від 19.03.2020 зазначено, що в архіві Управління відсутня інформація щодо реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ДП 7 від 21.08.2011 (а.с. 11, 63 т.1).

Як встановлено судом, договорів оренди щодо передачі у користування ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 3,4 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 , - Дніпровською міською радою не укладалось; рішення про передачу вказаної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 радою не ухвалювалось. Щодо земельної ділянки за вказаною адресою укладені договори оренди з іншими особами.

Вказане вище підтверджується листом Департаменту по роботі з активами ДМР від 26.03.2020 №4/21-1351 та листом Департаменту по роботі з активами ДМР від 06.12.2022 №4/11-569, відповідно до яких, зокрема, станом на 02.12.2022 за результатами пошуку земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 в інформаційній підсистемі Муніципальної земельної інформаційної системи м. Дніпропетровська не виявлено реєстраційних записів договорів щодо цивільно-правових угод, укладених між міською радою та ОСОБА_1 .

У частині 8 статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності 12.03.2011 року, тобто до закінчення будівництва спірного нерухомого майна у липні 2011 року, замовник зобов`язаний протягом семи календарних днів з дня видачі дозволу на виконання будівельних робіт або з дня набуття права на виконання таких робіт відповідно до частини п`ятої цієї статті письмово поінформувати виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, місцеву державну адміністрацію за місцезнаходженням об`єкта будівництва про початок виконання будівельних робіт.

У пункті 11 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що замовник зобов`язаний протягом семи календарних днів з дня введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта письмово поінформувати про це місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням об`єкта будівництва.

Відповідачами не представлено доказів виконання ОСОБА_1 зазначених вище положень закону, які набрали чинності до завершення будівництва спірного об`єкту нерухомого майна. Зокрема, суду не представлено доказів повідомлення письмово ОСОБА_1 міської ради про початок виконання будівельних робіт, а також протягом семи календарних днів з дня введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта письмового інформування органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням об`єкта будівництва.

Лише 21 січня 2020 ТОВ «Джерман Дніпро» було направлено клопотання за вх. №36/299 до Дніпровської міської ради з проханням надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0100 га по АДРЕСА_1 , на якій уже розміщена автозаправна станція (а.с. 238 т. 1, 212 т. 2 ).

Вказане свідчить про недобросовісність та будівництво спірного об`єкта нерухомості без отримання всіх належних дозвільних документів, а також без дотримання вимог законодавства щодо інформування про будівництво органу місцевого самоврядування, який є власником відповідної земельної ділянки.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши факт невидачі уповноваженим органом дозволу на виконання будівельних робіт №175-1/2010-04 від 20.07.2010 та факт відсутності реєстрації у встановленому порядку декларації про готовність об`єкта до експлуатації ДП 7 від 21.08.2011 по об`єкту за адресою по АДРЕСА_1 - автозаправної станції, площею 3,4 кв.м.; приймаючи також до уваги, що Дніпровською міською радою, як власником земельної ділянки, на якій розміщений спірний об`єкт нерухомості, не приймалось рішення щодо виділення відповідної земельної ділянки під будівництво автозаправної станції, - колегія дійшла висновку, що спірний об`єкт нерухомості є самочинним будівництвом, без отримання всіх дозвільних документів для будівництва та виділення земельної ділянки із комунальної власності з відповідним цільовим призначенням.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №755/9555/18 міститься правовий висновок, що після внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належним способом захисту права є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію, яке вичерпало свою дію, а скасування запису про проведену державну реєстрацію відповідного права (пункт 5.17 постанови від 4 вересня 2018 року у справі №915/127/18).

Відповідно до статті 11 Закону №1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

У частині другій статті 26 Закону №1952-IV в редакції, чинній до 16 січня 2020 року, унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. Так, за змістом зазначеної норми у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Проте згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону № 1952-IV викладено в новій редакції.

Так, відповідно до абзаців 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону №1952-IV в редакції, чинній з 16 січня 2020 року до 26 липня 2022 року, відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Згідно з абзацом 3 частини третьої статті 26 Закону №1952-IV в редакції, чинній з 26 липня 2022 року, у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Отже, в розумінні положень наведеної норми в редакції, чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції, на відміну від положень частини другої статті 26 Закону №1952-IV в попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Водночас у пункті 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» встановлено, що судові рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що на момент набрання чинності цим Законом набрали законної сили та не виконані, виконуються в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до набрання чинності цим Законом.

За змістом цієї норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому починаючи з 16 січня 2020 року цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі №1952-IV.

Враховуючи викладене, оскільки з 16 січня 2020 року матеріально-правове регулювання спірних реєстраційних відносин істотно змінилося, то наразі ефективним способом захисту порушених прав є саме вимога про скасування рішення суб`єкта державної реєстрації щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 03 вересня 2020 року у справі №914/1201/19, від 23 червня 2020 року у справах №906/516/19, №905/633/19, №922/2589/19, від 30 червня 2020 року у справі №922/3130/19, від 14 липня 2020 року у справі №910/8387/19, від 20 серпня 2020 року у справі №916/2464/19, від 03 лютого 2021 року у справі №278/3367/19-ц, від 20 квітня 2022 року у справі №454/148/20, від 21 квітня 2022 року у справі №380/715/19, від 06 липня 2022 року у справі №754/12170/16-ц, від 27 липня 2022 року у справі №447/2851/19.

Виходячи з викладеного, встановивши подання державному реєстратору (приватному нотаріусу) для реєстрації права власності за ОСОБА_1 документів, які не відповідають положенням вищенаведених норм Закону, колегія дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллалова А.О. від 09.08.2019 року індексний номер 48182444 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 (номер запису про право власності: 32766779 від 06.08.2019 року) на нерухоме майно - автозаправну станцію, загальною площею 3,4 кв.м., яка складається з літ, А - господарський блок, літ. Б під Г - операторська, літ. В під Г - резервуар, літ. Г - навіс, літ. Д - вбиральня, літ. Е під Г - колонка, І - мостіння, що розташована за адресою по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Окрім того, встановивши, що забудова спірної земельної ділянки самочинними спорудами відбувалась на замовлення відповідача ОСОБА_1 , що визнано, зокрема, представниками позивача та відповідача ТОВ Джерман Дніпро у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, та підтверджується встановленими у справі фактичними обставинами і представленими доказами, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для зобовязання відповідача ОСОБА_1 привести у придатний для використання стан, шляхом знесення самочинно побудованої автозаправної станції, загальною площею 3,4 кв.м., та повернути Дніпровській міській раді спірну земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом статті 627 ЦК України та статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Така дія повинна бути правомірною, а її неправомірність є підставою для визнання правочину недійсним.

Статею 204 ЦК України встановлена презумпція дійсності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до положень статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 ЦК України.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі статтями 1, 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Основними умовами передачі в іпотеку нерухомою манна є те, що нерухоме майно може бути предметом іпотеки якщо таке майно належить іпотекодавцю на праві власності і воно може бути відчужене іпотекодавцем, а також якщо на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення. У випадку, якщо майно, що є предметом іпотеки, належить декільком особам на праві власності - договір іпотеки може бути посвідчений лише за згодою усіх співвласників (статті 5, 6 Закону України «Про іпотеку», стаття 576 ЦК України).

За приписами частини першої статті 14 Закону України «Про іпотеку`предметом іпотеки може бути нерухоме майно, що є об`єктом права державної чи комунальної власності і закріплене за відповідним державним чи комунальним підприємством, установою, організацією на праві господарського відання. Передача в іпотеку цього майна здійснюється після отримання у встановленому законом порядку згоди органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, до сфери господарського відання якого належить відповідне державне чи комунальне підприємство, установа або організація.

За змістом статей 215, 216 ЦК України вимоги про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності можуть бути заявлені як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 на час укладення іпотечного договору №296 від 14.08.2019 року не мав права на розпорядження спірним самочинним нерухомим майном, колегія дійшла висновку, що оспорюваний договір іпотеки в частині передачі в іпотеку автозаправної станції, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 (опис об`єкту: літ. А господ. блок, площею 3,4 кв.м., літ. Б під Г операторська, літ. В під Г резервуар, літ. Г навіс, літ. Д вбиральня, І мостіння) підлягає визнанню недійсним за позовом власника землі, на якій побудоване самочинне будівництво, яке було передане в іпотеку; вказаний договір іпотеки укладено з порушенням вимог чинного на час його укладення законодавства, і він порушує права позивача. Враховуючи наведене, подальше передання самочинної автозаправної станції у власність іпотекодержателю у звязку з порушенням умов договору позики грошей, на забезпечення виконання якого був укладений вищезазначений договорі іпотеки, - є неправомірним, таким що порушує права власника земельної ділянки.

З урахуванням наведеного, скасуванню підлягають рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллалова А.О., що проведені на підставі зазначеного вище договору іпотеки, а саме:

рішення від 14.08.2019 року, індексний номер 48243639, про внесення запису про іпотеку (номер запису 32822644 від 14.08.2019 року) за іпотекодержателем Товариством з обмеженою відповідальністю «Джерман Дніпро» щодо об`єкту нерухомого майна - автозаправної станції, загальною площею 3,4 кв.м., що розташована за адресою по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

рішення від 14.08.2019 року, індексний номер 48243642, про внесення запису про обтяження (номер запису 32822647 від 14.08.2019 року) щодо об`єкту нерухомого майна - автозаправної станції, загальною площею 3,4 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

рішення від 15.10.2019 року, індексний номер 49156517, про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Джерман Дніпро» (номер запису про право власності: 33662937 від 10.10.2019 року) на нерухоме майно - автозаправну станцію, загальною площею 3,4 кв.м., яка складається з літ, А - господарський блок, літ. Б під Г - операторська, літ. В під Г - резервуар, літ. Г - навіс, літ. Д - вбиральня, літ. Е під Г - колонка, І - мостіння, що розташована по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Що стосується суб`єктного складу сторін у справі за позовом про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, то в постановах Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі №344/2112/20, від 26 травня 2022 року у справі №462/4050/19, від 27 липня 2022 року у справі №447/2851/19 з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі №823/2042/16 зазначено, що спір про скасування рішення щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

У даній справі зміст і характер відносин між учасниками справи свідчать, що спір у Дніпровської міської ради виник саме з відповідачем ОСОБА_1 з приводу порушення права власності (користування) позивача на земельну ділянку, внаслідок самочинного будівництва на ній та реєстрації за вказаним відповідачем такого права.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Вирішення спору за правилами господарського судочинства в частині позовних вимог до нового власника спірного нерухомого майна ТОВ «Джерман Дніпро», який є юридичною особою, а за правилами цивільного судочинства в частині позовних вимог до ОСОБА_1 - попереднього власника майна, який є фізичною особою, порушуватиме принцип повноти, всебічності й об`єктивності з`ясування обставин справи, оскільки дослідження того ж самого предмета, а також тих самих підстав позову здійснюватиметься судами різних юрисдикцій.

Отже, критеріями розмежування справ цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин. Позовні вимоги до кількох відповідачів, серед яких є хоча б одна фізична особа, мають розглядатися в одному провадженні, якщо такі вимоги однорідні, нерозривно пов`язані між собою та від вирішення однієї з них залежить вирішення інших вимог.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Отже, враховуючи, що спір у даній справі виник саме з відповідачем ОСОБА_1 та заявлені до нього позовні вимоги про скасування реєстрації права власності є першочерговими, а вимоги у зв`язку з укладенням іпотечного договору - похідними, колегія вважає за можливе розгляд позовних вимог у порядку цивільного судочинства у межах даної цивільної справи.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, допустив невстановлення обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, тому рішення місцевого суду підлягає скасуванню в оскаржуваній частині з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення про часткове задоволення первісних позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія звертає увагу, що рішення місцевого суду, згідно змісту апеляційної скарги, оскаржене лише в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ТОВ «Джерман Дніпро» про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі, визнання недійсним іпотечного договору, скасування записів про державну реєстрацію.

Тому суд апеляційної інстанції справу в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ТОВ «Джерман Дніпро» до Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 про визнання договору дійсним та визнання добросовісним набувачем, - не переглядає, згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

За змістом ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно задоволеним позовним вимогам, у вигляді сплаченого судового збору при поданні позовної заяви за вимоги в частині зобов`язання повернути земельну ділянку (2102,00 грн.), скасування записів (2102,00 грн./2 = 1051,00 грн.) та визнання недійсним договору (2102,00 грн. / 2 = 1051,00 грн.); при поданні апеляційної скарги у відповідній частині (4204,00 х 150% = 6306,00 грн.), а також за подання заяви про забезпечення позову (1051,00 / 2 = 525,50 грн.), що всього становить 11035 (одинадцять тисяч тридцять п`ять) грн. 50 коп.

З відповідача ТОВ «Джерман Дніпро» підлягають стягненню судові витрати, пропорційно задоволеним позовним вимогам, у вигляді сплаченого судового збору при поданні позовної заяви за вимоги в частині скасування записів (2102,00 грн. / 2 = 1051,00 грн.) та визнання недійсним договору (2102,00 грн. / 2 = 1051,00 грн.); при поданні апеляційної скарги у відповідній частині (2102,00 х 150% = 3153,00 грн.), а також за подання заяви про забезпечення позову (1051,00 / 2 = 525,50 грн.), що всього становить 5780 (п`ять тисяч сімсот вісімдесят) грн. 50 коп.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в оскаржуваній частині в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог Дніпровської міської ради, з ухваленням у цій частині нового судового рішення про часткове задоволення первісних позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задовольнити частково.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Джерман Дніпро» про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі, визнання недійсним іпотечного договору, скасування записів про державну реєстрацію скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Джерман Дніпро» про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі, визнання недійсним іпотечного договору, скасування записів про державну реєстрацію задовольнити частково.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллалова Антона Олексійовича від 09.08.2019 року індексний номер 48182444 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 (номер запису про право власності: 32766779 від 06.08.2019 року) на нерухоме майно - автозаправну станцію, загальною площею 3,4 кв.м., яка складається з літ, А - господарський блок, літ. Б під Г - операторська, літ. В під Г - резервуар, літ. Г - навіс, літ. Д - вбиральня, літ. Е під Г - колонка, І - мостіння, що розташована за адресою по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Визнати недійсним іпотечний договір, укладений 14.08.2019 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Джерман Дніпро», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллаловим Антоном Олексійовичем, та зареєстрований в реєстрі за №296.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллалова Антона Олексійовича від 14.08.2019 року, індексний номер 48243639, про внесення запису про іпотеку (номер запису 32822644 від 14.08.2019 року) за іпотекодержателем Товариством з обмеженою відповідальністю «Джерман Дніпро» щодо об`єкту нерухомого майна - автозаправної станції, загальною площею 3,4 кв.м., що розташована за адресою по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллалова Антона Олексійовича від 14.08.2019 року, індексний номер 48243642, про внесення запису про обтяження (номер запису 32822647 від 14.08.2019 року) щодо об`єкту нерухомого майна - автозаправної станції, загальною площею 3,4 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Деллалова Антона Олексійовича від 15.10.2019 року, індексний номер 49156517, про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Джерман Дніпро» (номер запису про право власності: 33662937 від 10.10.2019 року) на нерухоме майно - автозаправну станцію, загальною площею 3,4 кв.м., яка складається з літ, А - господарський блок, літ. Б під Г - операторська, літ. В під Г - резервуар, літ. Г - навіс, літ. Д - вбиральня, літ. Е під Г - колонка, І - мостіння, що розташована по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) повернути Дніпровській міській раді () земельну ділянку по вул. Маршала Малиновського, буд. 92 у м. Дніпро, привівши її у придатний для використання стан, шляхом знесення самочинно побудованої автозаправної станції, загальною площею 3,4 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Дніпровської міської ради () судові витрати в розмірі 11035 (одинадцять тисяч тридцять п`ять) грн. 50 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Джерман Дніпро» () на користь Дніпровської міської ради () судові витрати в розмірі 5780 (п`ять тисяч сімсот вісімдесят) грн. 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова