Справа № 346/4366/21
Провадження № 2/347/243/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: Крилюк М.І.,

секретаря Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, мотивуючи свої вимоги тим, що він являється власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 . До даного житлового будинку зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_2 , яка з грудня 2019року в будинку не проживає, оскільки виїхала за межі України. А тому, вважає, що відповідачку слід визнати такою, що втратила право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 . Просить позов задоволити.

Позивач подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписки про одержання судових повісток, причину неявки суду не повідомила.

При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідачка була повідомлена про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 13.07.2022 року про заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги підставними, доведеними в судовому засіданні та такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як встановлено в судовому засіданні житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 належать на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 , що стверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.05.2017р.

У відповідності до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 статті 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. А згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Проте, як вбачається із матеріалів справи до належного позивачу житлового будинку по АДРЕСА_1 зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 , що стверджується довідкою виданою виконкомом Матеївецької сільської ради Коломийського району від 29.06.2021р. №232.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї вбачається, що ОСОБА_2 по місцю реєстрації не проживає з грудня 2019року та знаходиться за межами України.

Згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11.03.2021р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Як вбачається з довідки виданої виконкомом Матеївецької сільської ради Коломийського району від 04.02.2022р. №74 ОСОБА_2 на даний час знаходиться за межами України.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 107 ЖК передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що відповідачку слід визнати такою, що втратила право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

На підставі ст. ст. 71- 72, 107 Житлового Кодексу України, ст.ст. 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України та керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І.Крилюк