Номер провадження: 22-ц/813/6986/22
Справа № 521/2645/22
Головуючий у першій інстанції Мазун І.А.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Зеніної М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ленець Олега Васильовича на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2022 року про відмову у забезпеченні позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини разом з батьком.

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.04.2022 року вказані справи об`єднані в одне провадження.

У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила заборонити ОСОБА_3 чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати ОСОБА_3 надати ОСОБА_1 , до винесення судом рішення, можливість безперешкодно спілкуватися, бачитися та спільно проводити час з дитиною без присутності батька за наступним графіком:

- кожної середи з 18.00 до 20.00 години;

- кожної суботи з 10.00 до 18.00 години.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2022 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Ленець Олег Васильович подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2022 року скасувати та задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст..375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1-2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 п.2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Так, під час вирішення питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заходи забезпечення позову, які просить вжити заявник, не співмірні із заявленими позивачами вимогами та за своїм змістом є самостійною позовною заявою, яка не вирішується у порядку ст..150 ЦПК України. Вказаний спосіб забезпечення не забезпечить виконання рішення суду у разі його задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог і ОСОБА_1 і ОСОБА_3 є визначення місця проживання дитини. Кожен з батьків просить суд визначити місце проживання дитини з ним.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 просила суд заборонити ОСОБА_3 чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати ОСОБА_3 надати ОСОБА_1 , до винесення судом рішення, можливість безперешкодно спілкуватися, бачитися та спільно проводити час з дитиною без присутності батька за наступним графіком:

- кожної середи з 18.00 до 20.00 години;

- кожної суботи з 10.00 до 18.00 години.

Заява ОСОБА_1 обґрунтована тим, що ОСОБА_3 забрав у неї дитину та до теперішнього часу їх спільний син проживає разом з батьком. При цьому, ОСОБА_3 не дає їй бачитися з дитиною та всіма способами перешкоджає їй у спілкуванні з сином.

Однак, обраний ОСОБА_1 спосіб забезпечення позову не направлений на реальне забезпечення виконання можливого рішення суду про визначення місця проживання дитини чи то з матір`ю чи то з батьком та не забезпечить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі задоволення позову.

Обраний ОСОБА_1 спосіб забезпечення позову не співмірний із заявленими позовними вимогами про визначення місця проживання дитини та за своїм змістом є самостійною позовною вимогою, яка не вирішується у порядку ст..150 ЦПК України.

Звертаючись з такою заявою, ОСОБА_1 фактично просить встановити спосіб її участі у спілкуванні з сином, що за своїм змістом є предметом розгляду самостійної позовної заяви.

Метою забезпечення позову є попередження реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Оскільки обраний ОСОБА_1 спосіб забезпечення позову не носить ніякого забезпечувального характеру до вимог про визначення місця проживання дитини, висновки суду про відмову у задоволенні заяви є правильними.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність постановленої ухвали, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ленець Олега Васильовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено: 13.07.2022 року

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова