КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/2142/20
Провадження № 2/488/176/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03.11.2022 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді - Чернявської Я.А.,

при секретарі судового засідання - Кралі В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення до житлового приміщення,

ВСТАНОВИВ:

17.07.2020 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в Корабельний районний суд м. Миколаєва з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення до житлового приміщення, в якій просили суд усунути перешкоди у користуванні приватною власністю ОСОБА_1 і ОСОБА_2 шляхом виселення відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з належної позивачам на праві співвласності квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову позивачі зазначили, що згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.03.2010 року він, ОСОБА_1 , є співвласником 1/3 частини квартири, що розташована по АДРЕСА_2 .

Іншим співвласником вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.03.2010 року є його батько, ОСОБА_2 . До 2018 року він фактично з своєю родиною та батьком мешкали у належній на праві власності квартирі та безперешкодно користувались своєю власністю.

Позивач ОСОБА_1 зазначив, що його батько ОСОБА_2 є людиною похилого віку та потребує сторонньої допомоги. Він доглядає за ним, але з 2018 року чоловік його сестри, ОСОБА_6 , почав провокувати постійні сварки та скандали у родині. Побив його пристарілого батька. У зв`язку з чим він змушений був в якості досудового врегулювання конфліктної ситуації та спору звертатись до органів поліції і адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради. Проте, результату це не надало та усі відповідачі зробили неможливим його проживання з пристарілим батьком у належній на праві власності квартирі, через що він був змушений переїхати в інше житло по АДРЕСА_3 , де й мешкає до тепер зі своєю дружиною ОСОБА_1 та своїм батьком ОСОБА_2 .

Користуватись своєю власністю він та його батько не мають можливості. Відповідачі змінили вхідні замки на дверях та не пускають їх до належної їм на праві власності квартири.

Позивач ОСОБА_1 також зазначив, що є особою з інвалідністю з дитинства 2 групи, ОСОБА_2 також є людиною похилого віку, дитиною ВВВ, потребує стороннього догляду та спокійної моральної обстановки в проживанні.

Посилаючись на вказані обставини та у зв`язку з тим, що відповідачі зробили неможливим йому та його батькові, ОСОБА_2 , проживання у належній їм на праві власності квартирі, фактично не пускають їх до неї, просили суд зобов`язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні приватною власністю шляхом виселення відповідачів з квартири.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєві від 05.08.2020 року було відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано подати відзив в строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження та позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.

В судове засідання позивачі не з`явилися. Від представника позивача - адвоката Брюханової Т.О. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Надали відзив, в якому зазначили, що зміст позову не відповідає його назві. За назвою - це позов про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення до житлового приміщення, а в прохальній частині позивачі просять суд усунути перешкоди шляхом виселення відповідача та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 .

Вказав, що будь-яких належних та допустимих доказів наявності будь-яких перешкод з боку відповідача у користуванні спірним житловим приміщенням позивачами до позову не долучено. Відповідачі та інші особи, зазначені в позові, згідно з відомостями про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні від 12.03.2020 є родичами і членами сім`ї позивачів, що підтверджується їх свідоцтвами про народження та іншими документами. Вони набули право користування житловим приміщенням на законних підставах та з дозволу власників.

Крім того, від представника відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 - адвоката Качана Р.Ю. надійшла заява про розгляд справи у відсутності відповідачів по справі, позовні вимоги не визнали повністю та просили суд відмовити у задоволенні позову.

У своїй відповіді на відзив представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Брюханова Т.О. підтримала позовні вимоги щодо усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення з квартири відповідачів, зазначивши, що відповідачі не є власниками квартири, не є членами сім`ї позивачів та не сплачують комунальні послуги за користування спірною квартирою.

За результатами вивчення доводів позову, дослідження матеріалів справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушеним.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до дублікату Свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.03.2010 р., виданого П`ятою миколаївською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 1-297, ОСОБА_2 належить право власності на 2/3 частки спадкового майна, яке складається з 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавиці на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.01.2005 року, виданого Фондом комунальної власності Миколаївської міської ради та зареєстрованого в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 11.01.2005 року за реєстровим № 4810 в реєстровій книзі № 98. В цілому, дана квартира трикімнатна, загальною площею 56,20 кв.м., житловою площею 38,60 кв.м.

Згідно з Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.03.2010 р., зареєстрованого в реєстрі за № 2-60, ОСОБА_1 належить право власності на 1/3 частку спадкового майна, що складається з 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавиці на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.01.2005 року, виданого Фондом комунальної власності Миколаївської міської ради та зареєстрованого в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 11.01.2005 року за реєстровим № 4810 в реєстровій книзі № 98. В цілому, дана квартира трикімнатна, загальною площею 56,20 кв.м., житловою площею 38,60 кв.м.

Згідно з відомостями Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.05.2010 р., реєстраційний номер 9512770, ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 29.03.2010 р. на праві приватної спільної часткової власності належить 1/9 частка трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Як вбачається з відомостей про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку, наданими Департаментом з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради 12.03.2020 р. за вих. № 19.03.03.-26/К/994/20, за адресою: АДРЕСА_4 станом на 12.03.2020 р. зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно з повідомленням Корабельного відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області від 02.05.2018 р. № Б07/53-2018, за результатами проведеної перевірки на підставі заяви ОСОБА_8 щодо виселення з квартири АДРЕСА_1 співмешканця сестри заявника, ОСОБА_6 , було встановлено, що вказані у заяві факти відносяться до цивільно-правових відносин та останньому було рекомендовано звернутися до суду.

Крім того, 24.03.2020 р. Корабельним відділом поліції ГУНП в Миколаївській області на підставі заяви ОСОБА_1 була проведена перевірка, за результатами якої було встановлено наступне. За адресою: АДРЕСА_4 проживають: ОСОБА_3 з чоловіком ОСОБА_6 , сином ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та її донькою ОСОБА_9 . Опитана ОСОБА_3 пояснила, що в 2008 році відмовилася від спадщини на користь батька, сестра ОСОБА_5 вступила в спадщину своєї 1/3 частини квартири. Також пояснила, що заявник, ОСОБА_8 , приходить до квартири та спричиняєте конфлікти з тією метою, щоб вони звідти виїхали.

Працівниками поліції було встановлено, що вказаний факт відноситься до цивільно-правових відносин і підлягає розгляду безпосередньо в суді у формі цивільного провадження. На підставі викладеного, та беручи до уваги те, що відсутній факт вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення, а також керуючись вимогами Закону України «Про звернення громадян» та «Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України», затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, начальником поліції було прийнято рішення про припинення подальшої перевірки заяви ОСОБА_8 .

Згідно з відомостями Комунального підприємства Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації за № 2-598 від 23.06.2020 р., станом на 28.12.2012 р. власниками трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 56,20 кв.м., житловою площею 38,60 кв.м., є: ОСОБА_10 1/3, ОСОБА_2 1/3, ОСОБА_5 1/3, на підставі свідоцтва про право власності /6385/Б/ від 06.01.2005 р., виданого Фондом комунальної власності міськради м. Миколаєва, зареєстрованого в КП ММБТІ від 11.01.2005 р.

Крім того, як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.02.2021 р., згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/9 частина квартири за адресою: АДРЕСА_4 ; ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить 5/9 частин вказаної квартири.

Згідно з відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_4 , на праві приватної спільної часткової власності відповідачу ОСОБА_5 належить 1/3 частка вказаної квартири; ОСОБА_2 належить 5/9 часток даної квартири і ОСОБА_1 1/9 частка.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Змістом права спільної часткової власності є повноваження щодо володіння, користування та розпорядження спільним майном. Згідно з вимогами частини 1 та 2 статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою та вони можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю.

Оскільки визначення порядку володіння та користування спільним майном є правом співвласників, а не їх обов`язком, за наявності розбіжностей між співвласниками щодо здійснення повноважень по володінню та розпорядженню спільним майном спір може бути вирішений у судовому порядку. Кожному з співвласників належить частка майна у праві спільної часткової власності, у зв`язку з цим кожен з них має право самостійно розпоряджатися своєю часткою в силу ст. 361 ЦК України.

Згідно з п. 1 першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка гарантує кожній особі окрім інших прав право на повагу до її житла.

У національному законодавстві та судовій практиці право на житло гарантоване людині ст. 47, 48 Конституції України. Так, ч. З ст. 47 Основного Закону, проголошує, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону та за рішенням суду.

Частиною першою статті 383 ЦК України і статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Положеннями статтей 155, 156 ЖК УРСР передбачено, що жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством України.

Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_5 , якій на підставі свідоцтва про право власності від 06.01.2005 р. належить право приватної спільної часткової власності на 1/3 частину спірної квартири, є донькою позивача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22.09.1977 р.

Відповідач ОСОБА_11 відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 26.09.1979 р., є донькою позивача ОСОБА_2 .

ОСОБА_4 згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Корабельним районним управлінням юстиції м. Миколаєва 30.08.2002 р., є сином відповідача ОСОБА_12 та онуком позивача ОСОБА_2 .

Також, згідно з матеріалами справи, відповідач ОСОБА_6 відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, 07.07.2018 р. уклав шлюб з відповідачем ОСОБА_3 , про що був зроблений відповідний актовий запис № 216.

Отже, з названого вбачається, що твердження позивачів про те, що відповідачі не є членами родини позивачів є хибними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Також не знайшло свого підтвердження твердження позивачів про те, що жоден з відповідачів по справі не є співвласником квартири АДРЕСА_1 , оскільки, як було встановлено судом, відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідачу ОСОБА_5 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 частка вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності від 06.01.2005 р., виданого Фондом комунальної власності Миколаївської міської ради.

Слід зазначити, що позивачі звернулися в суд з позовною заявою назва якої містить формулювання: про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення до житлового приміщення, проте фактично просили суд усунути перешкоди у користуванні приватною власністю шляхом виселення відповідачів з належної позивачам на праві спільної часткової власності квартири АДРЕСА_1 .

Надаючи відповідь на відзив представник позивача ОСОБА_8 - адвокат Брюханова Т.О. підтвердила вимоги позивачів щодо усунення перешкод у користуванні приватною власністю саме шляхом виселення відповідачів з квартири АДРЕСА_1 , зазначаючи про наявність описки у назві позову, у зв`язку з чим, суд керується ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України якими передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з статтями 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 щодо усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом виселення відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивачів.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 259, 263, 264, 265, 268, 351355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення до житлового приміщення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони у справі:

Позивач 1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

Позивач 2 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 ,зареєстрований: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

Відповідач 1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована: АДРЕСА_4 ;

Відповідач 2 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрований: АДРЕСА_4 ;

Відповідач 3 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована: АДРЕСА_6 ;

Відповідач 4 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя: Я.А. Чернявська