Справа № 309/5164/22
Провадження № 6/309/95/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого-судді Лук`янової О.В.

за участю: секретаря судового засідання Соймик Н.І.

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Хустського районного суду подання головного державного виконавця Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Юришинця В.М., за погодженням з начальником Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Хустського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Юришинець В.М. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянки України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу, мешканки АДРЕСА_2 , до виконання зобов`язань, покладених на неї постановою Чернігівської митниці ДФС.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні Хустського відділу ДВС ПЗМУ МЮ (м.Івано-Франківськ) знаходиться виконавче провадження №67387802 з примусового виконання постанови №0265/10200/17, виданої 17.05.2017 Чернігівською митницею ДФС про стягнення з ОСОБА_1 суми штрафу в розмірі 8500грн.00грн..

Головним державним виконавцем 04.08.2017, 19.10.2018, 19.11.2021 винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень, якими боржницю зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей інформації.

На сьогодні постанову боржницею не виконано, декларацію не подано, будь яких дій, спрямованих на виконання постанови Чернігівської митниці ДФС, не здійснено.

Виконавцем 17.02.2022 року на адресу боржниці надсилався виклик щодо явки до державного /приватного/ виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання постанови Чернігівської митниці ДФС, однак ОСОБА_1 на виклик не з`явилася, про причини неявки виконавця не повідомляла.

Вжитими державним виконавцем заходами встановлено, що у боржниці ОСОБА_1 відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення в рахунок погашення наявної у неї суми заборгованості. Враховуючи, що постанова Чернігівської митниці ДФС до сьогодні не виконана, а боржниця ухиляється від її виконання, головний державний виконавець у своєму поданні просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон до виконання нею зобов`язань за постановою Чернігівської митниці ДФС.

В судове засідання головний державний виконавець Хустського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) Юришинець В.М. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Вивчивши подання з доданими до нього документами, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України: ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Законодавством України встановлено випадки, у яких застосовуються такі обмеження, визначено порядок та умови їх застосування, зокрема, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.441 ЦПК України.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України лише за поданням державного виконавця, за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника, який має паспорт для виїзду за кордон і з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України, від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду чи іншого органу (посадової особи). Таке обмеження може бути встановлено лише строком до виконання боржником судового рішення.

Крім того, застосування таких обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст.33 Конституції України та ст.313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Згідно з п.2 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року: кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. Відповідно до п.3 ст.2 Протоколу №4 на здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст.33 Конституції України: кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Судом встановлено, що на виконанні Хустського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) знаходиться ВП №67387802 з примусового виконання постанови №0265/10200/17, виданої 17.05.2017 року Чернігівської митниці ДФС про стягнення з ОСОБА_1 суми штрафу в розмірі 8500грн.00коп..

Судом встановлено, що будь-які докази, які підтверджують, що боржниця ухиляється від виконання зобов`язань, відсутні. Обставини, які викладені у поданні, жодним чином не підтверджені документально.

Посилання на заборгованість по сплаті штрафу за відсутності відповідних доказів не свідчить про цілеспрямоване ухилення боржниці від виконання зобов`язання і реальної можливості для виїзду за кордон з цією метою.

Крім того, головним державним виконавцем не надано доказів того, що ним відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження » було вичерпано весь передбачений перелік заходів щодо примусового виконання постанови або всі вони виявилися безрезультатними.

Як зазначив Верховний Суд України в Судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст.6 Закону №3857-XII та у п.18 ч.3 ст.11 Закону № 606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України головний державний виконавець не надав достатніх доказів того, що ним вичерпано всі заходи, передбачені ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», щодо примусового виконання постанови Чернігівської митниці ДФС або всі вони виявилися безрезультатними. Також не надано доказів того, що боржниця умисно ухиляється від виконання зобов`язань, а також те, що остання не з`являлася на виклики державного виконавця.

Таким чином, при зверненні до суду із зазначеним поданням головний державний виконавець не навів жодних з перелічених обставин, а послався, як на підставу для обрання такого обмеження боржниці, тільки на наявність заборгованості по сплаті штрафу, що не може бути визнане судом таким, що свідчить про умисне ухилення боржниці від виконання постанови Чернігівської митниці ДФС в контексті положень ст.441 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для встановлення щодо боржниці тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні.

Керуючись ст.33 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Хустського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Юришинця В.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянки України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу, відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та /або/ обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу суду повністю або частково до Закарпатського Апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Хустського

районного суду: Лук`янова О.В.