Справа № 369/4668/22
Провадження № 2/369/4210/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2022 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвої І.О.,

при секретарі Світлак Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Просила розірвати шлюб, укладений 03 лютого 2018 року між нею та відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що причиною розірвання шлюбу є те, що подружнє життя між сторонами не склалося через відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння і довір`я. Сім`я не може існувати формально. Позивака зазначила, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2022 року цивільну справу прийнято до провадження та відкрито позовне провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Судом сторонам було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу також надіслано копію позову з додатками.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні від 25 липня 2022 року заявив клопотання про надання подружжю строку на примирення тривалістю 8 місяців.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 липня 2022 року клопотання задоволено частково та надано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення чотири місяці, тобто до 24 листопада 2022 року. Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зупинено до закінчення строку для примирення - до 24 листопада 2022 року.

В судовому засіданні від 19.12.2022 року відповідачем ОСОБА_2 в усній формі була подана заява про відвід головуючої судді Фіагеєвої І.О. від участі у цивільній справі №369/4668/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Дана заява мотивована тим, що в заявника є сумнів в неупередженості судді Фінагеєвої І.О., оскільки в судовому засіданні від 19.12.2022 року суддею було відмовлено відповідачу в задоволенні клопотання про подання доказів, а саме зобов`язання позивача надати докази того, що саме вона підписувала позовну заяву.

19.12.2022 року в судовому засіданні було оголошено перерву та призначено розгляд справи на 26 грудня 2022 року на 12:00 год. та надано відповідачу час на подання до суду заяви про відвід судді Фінагеєвої І.О. від участі у цивільній справі №369/4668/22, у письмовій формі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 грудня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід головуючої судді Фінагеєвої І.О. від участі у цивільній справі №369/4668/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, відмовлено.

У судове засідання позивачка не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, представник позивача надав 26 грудня 2022 року заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, на позовних вимогах позивачка наполягала, просила їх задовольнити та не надавати додатковий строк для примирення сторін.

У судове засідання відповідач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, не надав заяву про розгляд справи без його участі, надав відзив.

Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, керуючись принципом верховенства права, суд дійшов до таких висновків.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з розірванням шлюбу.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

У відповідності до вимог ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 03 лютого 2018 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, між громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Хмельницький, Хмельницька обл., Україна, та громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою м. Хмельницький, Хмельницька обл., Україна, зареєстровано шлюб, про що 03 лютого 2018 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області складено відповідний актовий запис № 172. Після реєстрації шлюбу дружина залишила прізвище - « ОСОБА_5 ».

Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 17 травня 2019 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 17 травня 2019 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було складено відповідний актовий запис № 2260. Батьками особи зазначено: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 11 лютого 2021 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що 11 лютого 2021 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис № 636. Батьками особи зазначено: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 .

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 2 ст. 104 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07 листопада 2013 року (Заяви №№29381/09 та 32684/09) передбачено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя».

Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.».

Згідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

З врахуванням того, що позивач категорично не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити принципу добровільності шлюбу та їх інтересам, тому шлюб слід розірвати.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та принципу добровільності шлюбу.

Щодо вимоги позивача про відшкодування судових витрат суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що позовну заяву від 10 червня 2022 року було подано представником позивача та адвокатом Барилюком О.А. У позовній заяві зазначено, що попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла та очікує понести, складається з судових витрат, понесених на правничу допомогу, які становлять 1500, 00 грн. - підготовка та позивача позовної заяви, та 5 000,00 грн. - можливі витрати на правничу допомогу з представлення інтересів позивача у суді.

У клопотанні про подання доказів від 02 листопада 2022 року представник позивача та адвокат Барилюк О.А. просила в порядку, визначеному п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України в судовому рішенні вирішити питання щодо розподілу судових витрат, та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені позивачем ОСОБА_1 , зокрема витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6500,00 грн.

Відповідно до Договору про здійснення представництва/захисту (надання правничої допомоги) від 23 травня 2022 року, між ОСОБА_1 та адвокатом Барилюк Оксаною Антонівною укладено договір про надання клієнтові правничої допомоги, підготовки та подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, представлення інтересів позивача у суді.

Згідно п. 5 Договору плата за виконання адвокатом доручень клієнта - гонорар, визначений сторонами у розмірі 1500,00 грн. за підготовку та подачу до суду позовної заяви , та 5 000,00 грн. за представлення інтересів клієнта в суді, які клієнт зобов`язується сплатити адвокату до 05 червня 2022 року готівкою, або перерахувати на банківську картку.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № б/н від 25 травня 2022 року, адвокат Барилюк О.А. прийняла від ОСОБА_1 1 500,00 грн. за надання послуг з підготовки та подачі позову про розірвання шлюбу.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № б/н від 05 червня 2022 року адвокат Барилюк О.А. прийняла від ОСОБА_1 5 000,00 грн. за надання послуг з представництва в суді у справі про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Дослідивши надані стороною позивача письмові докази, з урахуванням відсутності детального опису робіт (надання послуг) та акту виконання робіт, і тим, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з часом, витраченим адвокатом на виконанням відповідних робіт та ціною позову, суд вважає, що наданих доказів не достатньо для встановлення факту надання адвокатом правничої допомоги позивачу та розміру понесених ним витрат. А відтак, вимога позивача про стягнення на її користь витрат на правову допомогу не підлягає задоволеною.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений між громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Хмельницький, Хмельницька обл., Україна, та громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою м. Хмельницький, Хмельницька обл., Україна, зареєстрований 03 лютого 2018 року, про що 03 лютого 2018 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області складено відповідний актовий запис № 172 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 03 лютого 2018 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області).

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

В задоволені вимоги про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, - відмовити.

Рішення суду про розірвання шлюбу, після набрання ним законної сили, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація щодо сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Хмельницький, Хмельницька обл., Україна, РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Хмельницький, Хмельницька обл., Україна, РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: І.О. Фінагеєва