Провадження №2/522/2124/22
14 грудня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Свяченої Ю.Б.,
при секретарі судового засідання Замниборщ А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, про витребування майна з чужого незаконного володіння,-
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.
Позовні вилами вмотивовані тим, що позивач та відповідач 25 вересня 2011 року уклали між собою шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1466.
08 грудня 2017 року шлюб між сторонами будо розірвано , про що Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було складено відповідний актовий запис № 308.
В період перебування сторін у шлюбі, 31 травня 2014 року позивач набула у власність транспортний засіб-легковий автомобіль TOYOTA CARINA, 1996 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 об`єм двигуна 1762 куб.см. Транспортним засобом постійно користувався виключно відповідач у своїх власних цілях та в цілях сім`ї. Користування відповідачем транспортним засобом позивача було засноване на усній домовленості між сторонами. Дана домовленість продовжила свою дію й після розірвання шлюбу. Про необхідність повернення транспортного засобу в майбутньому відповідачеві було достеменно відомо та з такою умовою він
Ухвалою суду від 30 грудня 2021 року позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку із недоліками позовної заяви, внаслідок яких суд не мав змоги перевірити місце реєстрації відповідача, а відповідно і встановити підсудність справи.
Заявою позивача від 10 січня 2022 року вказані недоліки були усунуті.
Ухвалою суду від 24 січня 2022 року провадження у справі було відкрите, та призначене до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 16 лютого 2022 року.
16 лютого 2022 року до суду надійшло анонімне повідомлення про мінування приміщення Приморського районного суду, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 21 березня 2022 року.
У зв`язку із знаходженням у відпустці судді Свяченої Ю.Б., розгляд справи відкладено на 14 квітня 2022 року.
У судове засідання 14 квітня 2022 року учасники справи не з`явилися . Про дату, час та місце проведення судового засідання буди належним чином повідомлені. Про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 31 травня 2022 року.
У судове засідання 31 травня 2022 року з`явився представник позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений. До суду 27 травня 2022 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 20 липня 2022 року.
У судове засідання 20 липня 2022 року учасники справи не з`явилися . Про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені. Від відповідача 18 липня 2022 року до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи. 20 липня 2022 року від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи відкладено на 23 серпня 2022 року.
У судове засідання 23 серпня 2022 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені. До суду 22 серпня 2022 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 12 жовтня 2022 року.
31 серпня 2022 року від представника позивача до суду надійшло пояснення по справі щодо визначення причин неявок відповідача неповажними.
15 вересня 2022 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення доказів.
У судове засідання 12 жовтня 2022 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце проведення судового розгляду були належним чином повідомлені. Про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 24 листопада 2022 року.
19 жовтня 2022 року до суду від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог.
Позивач збільшила свої позовні вимоги, які в кінцевій редакції виглядають наступним чином:
-визнати майно - легковий автомобіль TOYOTA CARINA, 1996 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 об`єм двигуна 1762 куб.см., особистою приватною власністю позивача - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 );
-витребувати від ОСОБА_2 ( який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) майно - транспортний засіб легковий автомобіль TOYOTA CARINA, 1996 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 об`єм двигуна 1762 куб.см. та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , яке видане 16 червня 2016 року.
-стягнути з ОСОБА_2 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати які складаються з сплаченого судового збору в сумі 975,72 грн (дев`ятсот сімдесят п`ять гривень сімдесят дві копійки).
У судове засідання 24 листопада 2022 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце проведення судового розгляду були належним чином повідомлені. Про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 14 грудня 2022 року.
У судове засідання 14 грудня 2022 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце проведення судового розгляду були належним чином повідомлені. Від представника позивача до суду 14 грудня 2022 року надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Від відповідача 13 грудня 2022 року до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Так, відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно до п.п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, в жодному судовому засіданні участі не брав, хоча був повідомлений про час та дату судового засідання належним чином.

Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшлої до наступного висновку.

В період з 25 листопада 2011 року до 08 грудня 2017 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, що підтверджується долученими до справи доказами. 31 травня 2014 року на ім`я позивача був зареєстрований транспортний засіб легковий автомобіль TOYOTA CARINA, 1996 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1762 куб.см., про що їй видане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , яке видане 16 червня 2016 року. Підставою для реєстрації транспортного засобу стала довідка-рахунок серії НОМЕР_5 від 27 травня 2014 року видана ПОГ «АВД». Після реєстрації транспортного засобу між позивачем та відповідачем була досягнута усна домовленість про те, що автомобілем буде користуватися відповідач, в своїх особистих інтересах, та в інтересах сім`ї. Жодним документальним чином ця домовленість зафіксована не була. Після розірвання шлюбу сторони домовились, що автомобілем певний час буде продовжувати користуватися відповідач, після чого поверне його позивач. Позивачка наголошує що автомобіль був придбаний за її особисті кошти. Наявність у неї коштів обґрунтовує довідкою з місця роботи КНП «Стоматологічна поліклініка № 3» ОМР, відповідно до якої з 10 вересня 2007 року позивач обіймає посаду лікаря стоматолога терапевта, а відтак, за такий тривалий період часу Позивачка мала змогу зібрати необхідну суму коштів для придбання автомобіля. Однак, через певний проміжок часу відповідач відмовився повертати автомобіль позивачу. У зв`язку з цим, позивач звернулась до суду із відповідними позовними вимогами.

Відповідно до статті 41 Конституції України - Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема - визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317 ЦК України).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦК України).

Таким чином, суд вважає що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав є ефективним та застосовним у цьому випадку.

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Положення Глави 8 Сімейного кодексу України надають подружжю, в тому числі і колишньому, домовитись про поділ спільно набутого майна як під час перебування в шлюбі, так і після його розірвання. Але слід зазначити, що обов`язків щодо досягнення таких домовленостей на подружжя не накладається.

Натомість, відповідно до статті 57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка може бути визнане майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

В справі яка розглядалась, позивач наполягала на тому, що автомобіль був придбаний хоча і в період шлюбу, однак за її особисті грошові кошти, та доводила свої твердження доказами.

Суд погоджується, що за таких обставин, автомобіль який є предметом спору може бути визнаний приватною власністю позивача, оскільки нею був доведений факт придбання його за власні кошти. В свою чергу, в разі визнання автомобіля приватною власністю позивача, а також враховуючи її небажання передавати своє майно іншим особам у володіння та користування - необхідно і вирішити питання про повернення автомобіля позивачу, як власнику майна.

Суд вважає за необхідне витребувати спірне майно з незаконного володіння відповідача, та повернути його позивачу.

Суд, приймаючи рішення про вилучення спірного майна з чужого володіння спирається на «принцип процесуальної економії», відповідно до якого, слід застосовувати такий спосіб захисту, який приведе до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду.

Зі сторони відповідача жодних доказів чи заперечень до суду не надходило, в судові засідання відповідач не з`являвся будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, а відтак, суд вважає за можливим винести рішення у справі за наявними доказів.

Суд зауважує, що позиція позивача ґрунтується на переконливих доводах, які в свою чергу базуються на допустимих та належних доказах, в розумінні статей 76-89 ЦПК України.

Так, під час судового розгляду, судом були досліджені наступні докази:

- відповідь РСЦ ГСЦ МВС України в Одеській області від 13 грудня 2021 року № 31/15 499аз, з якої вбачається що власником автомобіля зареєстрована саме позивач;

- роздруківки з месенджеру, які містять фрагмент листування позивача з абонентом «ЕВГЕНИЙ КУЛАГИН», з яких вбачається що позивач наполягає на поверненні їй її майна, а відповідач відмовляється повернути майно;

- довідка з місця роботи КНП «Стоматологічна поліклініка № 3» ОМР, відповідно до якої з 10 вересня 2007 року позивач обіймає посаду лікаря стоматолога терапевта ;

- пояснення Позивачки про неповажність причин неявки Відповідача у судові засідання.

Дослідивши наведені докази, суд дійшов висновку що вони є належними та допустимими, а тому враховує їх при вирішенні справи.

З боку відповідача жодних доказів, які б спростовували твердження та позицію позивача надано не було.

Відповідно до квитанції, позивачем були понесені судові витрати у розмірі 975,72 грн (дев`ятсот сімдесят п`ять гривень сімдесят дві копійки), які вона сплатила в якості судового збору за подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем було заявлено дві позовні вимоги, які судом були задоволені.

Таким чином, відповідно до приписів законодавства, судові витрати мають бути покладені на відповідача в повному обсязі.

Керуючись 43, 44, 128, 223, 280 ЦПК України, 57, 60 Сімейного кодексу України, 5, 16, 316, 317, 321 Цивільного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити.

Визнати майно - легковий автомобіль TOYOTA CARINA, 1996 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1762 куб.см., особистою приватною власністю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Витребувати від ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 майно - транспортний засіб легковий автомобіль TOYOTA CARINA, 1996 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1762 куб.см. та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , яке видане 16 червня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 975 (дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень 72 (сімдесят дві) копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Ю.Б. Свячена

14.12.2022