УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 372/1325/19

провадження № 61-9951ск22

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Васюк Микола Миколайович, на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року, постановлену за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення, у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк (далі - АТ КБ) «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 5 липня 2019 року позов задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 33 784,53 грн у відшкодування заборгованості; 1 921 грн - судового збору.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 5 липня 2019 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 9 335,55 грн у відшкодування заборгованості; 530,82 грн - судового збору.

У іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18 травня 2022 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо невиключення відомостей, внесених у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження № 61130717 про боржника ОСОБА_1 , з Єдиного реєстру боржників.

Зобов`язано Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виключити відомості, внесені у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження № 61130717 про боржника ОСОБА_1 , з Єдиного реєстру боржників.

Визнано протиправною бездіяльність Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо незняття арешту з грошових коштів ОСОБА_1 , накладеного у виконавчому провадженні № 61130717.

Зобов`язано Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з грошових коштів ОСОБА_1 , накладений у виконавчому провадженні № 61130717.

20 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 27 травня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухваленнядодаткового рішення у вказаній справі відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 7 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Васюк М. М., задоволено частково, ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 27 травня 2022 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким заяву задоволено частково.

Стягнено за рахунок бюджетних асигнувань Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 10 000 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

5 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Васюк М. М., звернулася до Київського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просила стягнути з Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) на її користь 10 000 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Васюк М. М., про поновлення строку для подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення; заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Васюк М. М., про ухвалення додаткового судового рішення залишено без розгляду на підставі частини восьмої статті 141 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України.

Не погоджуючись з ухвалою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року,ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Васюк М. М., 20 грудня 2022 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення і ухвалити нове, яким заяву задовольнити.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно зі статтею 25 ЦПК України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Підставою касаційного оскарження ухвали Київського апеляційного суду

від 21 листопада 2022 року заявник вказує порушення норм процесуального права. Зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для ухвалення додаткового судового рішення у справі. Крім того, вказує, що апеляційним судом не розглянено клопотання про поновлення строку для подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Підставою касаційного оскарження ухвали Київського апеляційного суду

від 21 листопада 2022 року заявник також вказує неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та в ухвалі Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 748/1027/21 (провадження № 61-551св22)

(пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга заявника є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, Київський апеляційний судвиходив з того, що ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Васюк М. М., докази, які б підтвердили розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подала з пропуском строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України. Підстави, вказані заявником у клопотанні про поновлення строку для подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення, апеляційним судом визнані неповажними.

Судом апеляційної інстанції за матеріалами справи установлено, що

у січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18 травня 2022 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо невиключення відомостей, внесених у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження № 61130717 про боржника ОСОБА_1 , з Єдиного реєстру боржників.

Зобов`язано Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виключити відомості, внесені у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження № 61130717 про боржника ОСОБА_1 , з Єдиного реєстру боржників.

Визнано протиправною бездіяльність Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо незняття арешту з грошових коштів ОСОБА_1 , накладеного у виконавчому провадженні № 61130717.

Зобов`язано Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з грошових коштів ОСОБА_1 , накладений у виконавчому провадженні № 61130717.

20 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 27 травня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухваленнядодаткового рішення у вказаній справі відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Васюк М. М., 6 червня 2022 року звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Також судом апеляційним судом встановлено, що ухвалою Київського апеляційного суду від 22 липня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Васюк М. М., на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 27 травня 2022 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 липня 2022 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 6 вересня 2022 року з повідомленням учасників справи.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі та судову повістку направлено на поштову адресу адвоката Васюка М. М., які отримано ним 1 серпня 2022 року, що апеляційним судом встановлено на підставі рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

6 вересня 2022 року від адвоката Васюка М. М. надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин Київський апеляційний суд дійшов висновку про обізнаність ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Васюк М. М., з датою та часом судового засідання, призначеного на 6 вересня 2022 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 7 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Васюк М. М., задоволено частково, ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 27 травня 2022 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким заяву задоволено частково.

Стягнено за рахунок бюджетних асигнувань Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 10 000 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

7 вересня 2022 року судом направлено копію постанови на поштову адресу адвоката Васюка М. М.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень постанову від 7 вересня 2022 року зареєстровано 9 вересня 2022 року і оприлюднено 12 вересня 2022 року.

5 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Васюк М. М., звернулася до Київського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просила стягнути з Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) на її користь витрати на професійну правничу допомогу.

Поняття «суд, встановлений законом» стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (див. mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людиниу справі «Сокуренко і Стригун проти України» («Sokurenko and Strygun v Ukraine») від 20 липня 2006 року, заяви № 29458/04 та № 29465/04, § 24).

Згідно зі змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частини другої статті 127 ЦПК України).

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, суд має враховувати, що оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і, які не залежали від волі та поведінки особи, причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У випадку, якщо суди обмежуються вказівкою на наявність «поважних причин» для поновлення пропущеного строку, вони не вказують чітких підстав такого поновлення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).

Апеляційним судом правильно встановлено, що докази, які б підтвердили розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, заявник подала з пропуском строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Васюк М. М., заявила клопотання, в якому обґрунтувала підстави для поновлення строку, проте такі підстави апеляційним судом визнані неповажними.

За таких обставин обґрунтованим є висновок суду апеляційної інстанції про наявність правових підстав для залишення відповідної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Васюк М. М.,без розгляду.

Касаційний суд відхиляє доводи заявника про те, що апеляційним судом не розглянено клопотання про поновлення строку для подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення, оскільки такі доводи ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Васюк М. М., спростовуються змістом мотивувальної та резолютивної частин оскаржуваної ухвали.

Посилання заявника на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду

від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), відхиляються касаційним судом, оскільки оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції вказаному висновку не суперечить.

Крім того, слід зазначити, що у пунктах 57-58 додаткової постанови від 19 лютого 2020 року вказано, що відповідач пропустила строк для подання доказів понесених витрат. При цьому у клопотанні від 22 листопада 2019 року не просила поновити пропущений процесуальний строк та не вказала про поважність причин його пропуску. У зв`язку з цим Велика Палата Верховного Суду вважала, що в частині вирішення питання про стягнення витрат у розмірі 50 894,40 грн заяву відповідача необхідно залишити без розгляду. Докази надано поза межами строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судових рішень пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити посилання на постанови саме Верховного Суду, в яких зроблено висновок щодо застосування норми права, із зазначенням, у чому саме полягає невідповідність оскаржених судових рішень сформованій практиці у подібних правовідносинах.

Тому посилання заявника на незастосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні ухвали Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 748/1027/21 (провадження № 61-551св22) касаційним судом не приймаються.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Васюк М. М., на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 листопада 2022 рокує необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та додержання норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, Верховний Суд виходить із того, що у даній справі сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних правовідносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованого та правильного висновку суду апеляційної інстанції.

Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки оскаржуване судове рішення є законним і обґрунтованим, ухваленим із правильним застосуванням норм матеріального права та додержанням норм процесуального права й підстави для його скасування відсутні, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Васюк М. М., на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 листопада 2022 рокусуд відмовляє.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Васюк Микола Миколайович, на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року, постановлену за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення, у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. М. Ігнатенко

В. А. Стрільчук