ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7774/22 Справа № 942/663/21 Суддя у 1-й інстанції - Стеценко О.С. Суддя у 2-й інстанції - Биліна Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Биліни Т.І.,

суддів: Зайцевої С.А., Максюти Ж.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 10 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі , який було розірвано на підставі рішення Краснолуцького міського суду Луганської області від 26 квітня 2013 року. Від шлюбу вони мають доньку, яка залишилася проживати разом з відповідачкою у придбаній ним, за кошти його батьків двокімнатній квартирі у м. Хрустальний. Він добровільно сплачував аліменти на утримання доньки, подавши заяву до бухгалтерії ДП «Донбасантрацит», де працював економістом. 25 вересня 2014 року він звільнився з підприємства та виїхав з м. Хрустальний на підконтрольну українській владі територію. Відповідачка разом з донькою залишилася у м.Хрустальний та запропонувала йому в рахунок сплати аліментів залишити їй двокімнатну квартиру, на що він погодився. Між ними було досягнуто згоди щодо способу сплати аліментів, відповідно до яких відповідачка з вересня 2014 року користувалася його нерухомістю (проживала та здавала в оренду його квартиру), а отримані кошти в розмірі 4 000 російський рублів залишала собі як аліменти, за його підрахунком відповідачка фактично з жовтня 2014 року по теперішній час, а саме за 72 місяці отримала аліментів у вигляді орендної плати за квартиру у розмірі 112 480,00 грн. Крім того, ОСОБА_2 фіктивно визнала його, через державні органи російської федерації, безвісти відсутнім та отримувала соціальну пенсію на утримання доньки ОСОБА_3 .

26 лютого 2020 року ОСОБА_2 Новопсковським районним судом Луганської області було видано дублікат виконавчого листа Краснолуцького міського суду Луганської області, відповідно до якого з нього на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 . 29 травня 2020 року відділом Хрустальнинського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було відкрито виконавче провадження про стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , відповідно до розрахунку він мав заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 55 015,16 грн. 29 вересня 2020 року, позичивши у борг у ОСОБА_5 кошти, він добровільно сплатив вищезазначену заборгованість. Переїхавши разом з батьками з окупованої території України, він оселився у м. Охтирка Сумської області, де створив нову сім`ю. Його дружина ОСОБА_6 є інвалідом 3 групи, за станом здоров`я працювати не може, власних доходів не має, крім того у нього народився син ОСОБА_7 , який є дитиною-інвалідом, що свідчить про погіршення його матеріального стану. Відповідачка отримує від нього додатково аліменти у вигляді орендної плати за передану їй квартиру, працює на високооплачуваній роботі разом з новим чоловіком у Республіці Польща, весь час подорожує, відпочиває, відвідує дорогі салони, ресторани, що свідчить про покращення її матеріального стану, а тому просив суд ухвалити рішення яким зменшити стягнуті з нього на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти з 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 10 січня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням позивач ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю та стягнути понесені ним судові витрати по справі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідач отримує додатковий дохід від користування його нерухоміостю, що обумовлено домовленістю між ним та відповідачем щодо використання його квартири в рахунок сплати аліментів. Вказував, що відповідачка отримує соціальні виплати від російської федерації на утримання дитини через втрату годувальника. За шість років матеріальний стан відповідачки значно покращився, в той час коли його матеріальний стан, зазнав суттєвого погіршення. Наполягав на тому, що його дружина ОСОБА_6 є інвалідом 3 групи та потребує лікування. Крім того, він разом з ОСОБА_6 має спільну дитину ОСОБА_9 , який є дитиною-інвалідом.

Відповідач своїм правом передбаченим ст. 360 ЦПК України не скористалась.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2І02-ІХ в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 06 березня 2022 року №1/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Луганського апеляційного суду на Дніпровський апеляційний суд.

У зв`язку з чим вказана апеляційна скарга подана до Дніпровського апеляційного суду.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, у повній мірі зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі стали батьками неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Краснолуцького міського суду Луганської області від 26 квітня 2013 року шлюб між ними розірвано.

Згідно виконавчого листа №413/1715/13-ц, виданого Краснолуцьким міським судом Луганської області від 02 квітня 2013 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 присуджено стягувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 березня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки № 120, виданої 24 квітня 2021 року виконавчим комітетом Охтирської міської ради, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає у АДРЕСА_1 , разом з сім`єю: дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Довідкою № 5920- від 17 лютого 2020 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи підтверджено, що ОСОБА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого Охтирським міськрайонним ВДРАЦС ГТУЮ у Сумській області, на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в графі батько зазначено ОСОБА_1 , мати ОСОБА_6 .

Відповідно посвідчення серія НОМЕР_2 від 15 лютого 2018 року та довідки, виданої лікарем загальної практики сімейної медицини Даутовим Б.А., ОСОБА_11 є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи та потребує постійної медичної допомоги, догляду та забезпечення. Дитина перебуває на «Д» обліку з приводу дефіцитної анемії І ст.

Згідно посвідчення серія НОМЕР_3 , виданого 22 серпня 2019 року Сумською облдержадміністрацією, ОСОБА_6 є особою з інвалідністю 3 групи, строк дії безстроково, вказане підтверджено довідкою до акту огляду МСЕК серія АС №019045, виданої 08 червня 2006 року.

Згідно трудової книжки серія НОМЕР_4 від 04 березня 2003 року ОСОБА_6 04 січня 2021 року звільнена за угодою сторін з філії «Охтирський сиркомбінат» ПП «Рось».

Відповідно до амбулаторної карти № 348307, виданої 08 травня 2021 року медичним центром «Мед союз» ОСОБА_6 встановлено діагноз: двобічна фіброзно-кістозна мастопатія. Ф/аденома правої молочної залози. Рекомендовано оперативне лікування.

З довідки № 1-к від 05 січня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 працює в філії «Климєнтівська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Сумський облавтодор» на посаді виконроба з 17 березня 2020 року.

Згідно трудової книжки серія НОМЕР_5 від 13 липня 2011 року ОСОБА_1 з 17 березня 2020 року працює на посаді майстра у філії «Климєнтівська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Сумський облавтодор». З 28 вересня 2020 року переведений на посаду виконавця робіт.

З довідки про доходи № 26-б, виданої філією «Климєнтівська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Сумський облавтодор» 13 травня 2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 займає посаду виконавця робіт. За період з червня 2020 року по квітень 2021 року нарахована заробітна плата у розмірі 220 626,35 грн. Сплачені аліменти у розмірі 56 761,05 грн.

Позивачем на підтвердження розміру заробітної плати надано розрахунки суми заробітної плати: за листопад 2020 року (нараховано - 22 872,59 грн, з них аліменти 4 603,10 грн, до виплати 13 580,60 грн), за грудень 2020 року (нараховано 21 785,78 грн, з них аліменти 4 384,38 грн, до виплати 12 935,31 грн), січень 2021 року (нараховано 17 542,12 грн, аліменти 3 530,35 грн, до виплати 10 415,04 грн), лютий 2021 року (нараховано 21 603,93 грн, аліменти 4 347,79 грн, до виплати 12 827,33 грн), за березень 2021 року (нараховано - 19 255,10 грн, аліменти - 3 875,08 грн, до виплати 11 432,72 грн), за квітень 2021 року (нараховано 19 120,62 грн, аліменти 3 872,40 грн, до виплати 11 473,79 грн). З розрахункового листа по заробітній платі вбачається, що за липень 2021 року ОСОБА_1 нараховано 8 581,01 грн, аліменти 1 726,92 грн, до сплати 5 094,98 грн, за травень 2021 року нараховано 9 394,93 грн, аліменти 1 890,73 грн, до виплати 5 578,24 грн, за червень 2021 року нараховано 11 886,63 грн, аліменти 2 392,18 грн, до виплати 7 057,69 грн, за вересень 2021 року нараховано 17 098,21 грн, аліменти 3 441,00 грн, до виплати 10 152,08 грн.

Згідно таблиці доходів та витрат ОСОБА_1 , складеної особисто позивачем, за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року останнім сплачено 2 800 грн кожен місяць за оренду житла та 2 300 грн кожен місяць сплату займу для оплати боргу по аліментам.

З наказу № 80 про запровадження 4-х денного робочого тижня на підприємстві, виданого філією «Климентівська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Сумський облавтодор», вбачається, що з 14 червня 2021 року на підприємстві нові правила внутрішнього трудового розпорядку з наданням додаткового вихідного дня протягом тижня.

Відповідно до повідомлення про переведення на іншу роботу, з 01 вересня 2021 року посада виконроба підлягає скороченню. ОСОБА_1 запропоновано посаду майстра. ОСОБА_1 з переведенням з 30 червня 2021 року згоден.

Згідно наказу № 36, виданого 31 березня 2021 року ДП «Сумський облавтодор», на підприємстві запроваджено режим економії та скорочення чисельності працівників.

З наказу № 54 про запровадження 4-х денного робочого тижня на підприємстві, виданого 09 квітня 2021 року філією «Климентівська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Сумський облавтодор», вбачається, що з 12 червня 2021 року на підприємстві запроваджено режим чотирьох денного робочого тижня із збереженням трудових функцій працівників.

Відповідно до довідки № 21454, виданої Охтирським міськрайонним ВДВС 29 квітня 2021 року, станом на 29 квітня 2021 року заборгованість зі сплати аліментів за ОСОБА_1 відсутня.

Як вбачається з копії паспорта громадянина України серія НОМЕР_6 , виданого 13 червня 2015 року Київським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до технічного паспорта виданого на імя ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_4 , виготовленого 24 жовтня 2013 року ФОП ОСОБА_12 , місце проживання ОСОБА_1 вул АДРЕСА_3 .

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_7 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області 11 червня 2015 року, ОСОБА_13 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб 11 червня 2015 року, актовий запис № 146. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_14 ».

З рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 27 травня 2020 року вбачається, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав задоволено. ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_8 .

Відповідно до інформації, наданої головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, 22 січня 2020 року, 26 лютого 2020 року, 19 липня 2020 року ОСОБА_2 здійснила в`їзд на територію України у КПВВ Станиця-Луганська, 24 січня 2020 року, 28 лютого 2020 року здійснила виїзд з території України у КПВВ Станиця-Луганська, 05 вересня 2020 року виїзд з України у пункті пропуску Шегині.

Згідно із інформацією № 91/Ю-3764-1007 від 25 березня 2021 року, наданою головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, 19 липня 2020 року здійснено перетин кордону України у КПВВ ОСОБА_15 , та 05 вересня 2020 року у ПП Шегині.

Відповідно до довідки № 431/2021/ІІІ/ТФ/WWA, виданої поліцеальною професійною школою Едікус м. Варшава, посвідченою перекладачем української мови Вітковською Л. 15 жовтня 2021 року, пані ОСОБА_2 є слухачкою ІІІ семестру Поліцеальної професійної школи Едікус ІІ в м. Варшава за професією технік адміністрації. Навчання триває 2 роки з 01 вересня 2020 року до 30 червня 2022 року. Форма навчання денна. Заняття тривають від понеділка до п`ятниці у кількості 28 год. на тиждень. Навчання є безоплатним.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що в межах даного спору позивачем не доведено обставин, які мали підтвердити той факт, що після ухвалення судового рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини погіршився його матеріальний стан та виникли обставини, які суттєво впливають на рівень доходів позивача та відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України є підставою для зменшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про охорону дитинства» всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аналізуючи вище наведене колегія суддів вбачає, що матеріальний стан позивача з травня місяця 2021 року змінився в гірший бік, а саме, якщо до травня розмір заробітної плати дорівнював майже 20000грн, а інколи і перевищував, то після травня його дохід не завжди дорівнював 10000грн.

Як наслідок зменшився і розмір стягнутих аліментів, а саме, згідно виписки АТ КБ «ПриватБанк» щодо надходження коштів від 21 жовтня 2021 року на рахунок ОСОБА_2 02 липня 2021 року надходження аліментів у сумі 1 890,73 грн, 03 серпня 2021 року аліменти у сумі 2 392,18 грн, 31 серпня 2021 року 1 726,92 грн.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідачка по справі ОСОБА_2 , заперечуючи проти позовних вимог про зменшення розміру аліментів, уважно дослідила матеріальний стан платника аліментів особи позбавленої батьківських прав, проте взагалі не надала інформації про власні статки, а як наслідок суд позбавлений можливості з`ясувати матеріальні можливості матері щодо забезпечення дитини.

На даний час пані ОСОБА_2 вже не є слухачкою Поліцеальної професійної школи Едікус ІІ в м. Варшава за професією технік адміністрації, навчання в якій тривало до 30 червня 2022 року, тобто вона набула можливість працевлаштуватися в Польші.

Відповідачка ОСОБА_16 надала суду інформацію лише про реєстрацію до обов`язкового страхування, а відомості про надходження доходів або підтвердження їх відсутності для того, щоб суд мав можливість прийняти зважене та справедливе рішення не надала.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

З огляду на вказане вимоги позивача про зменшення розміру аліментів є достатньо обґрунтованими, оскільки в нього змінився сімейний стан, народилася дитина, вказана дитина є інвалідом, матір дитини також є інвалідом, отримує незначну пенсію, не працює, потребує лікування, крім того, як вже зазначалося вище, у позивача зменшилася заробітна плата, а як наслідок погіршився матеріальний стан.

З наведеного вбачається, що мають місце підстави передбачені частиною першою статті 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів внаслідок зміни матеріального, а в даному випадку і сімейного стану.

Колегія суддів вважає неприпустимим, якщо матеріальний стан платника аліментів є гіршим від матеріального стану отримувача аліментів, доказів протилежного відповідач не надала.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи колегія вважає, що у даному випадку наявні підстави для застосування ст.192 СК України та задовольнити позов шляхом зменшення розміру аліментів стягнутих на підставі рішення Краснолуцького міського суду Луганської області від 02 квітня 2013 року з 1/4 частини до 1/6 частини, оскільки народження дитини з інвалідністю та необхідність її утримання, безпосередньо вплинула на матеріальне становище позивача, яке також погіршилося внаслідок переведення на іншу посаду внаслідок скорочення та зменшення тривалості робочої неділі, тому доводи апеляційної скарги, в частині того, що матеріальний стан позивача погіршився заслуговують на увагу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, на підприємстві, де він працює було введено 4 денний робочий тиждень, позивача скорочено з займаної посади виконроба та наразі він займає посаду майстра з меншим розміром заробітної плати. Крім того, мати його дитини з якою він проживає однією сім`єю також є інвалідом 3 групи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що зменшення аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини не призведе до порушення прав дитини позивача та відповідача, народженої у першому шлюбі.

Посилання апеляційної скарги в частині того, що відповідачка позбавила його батьківських прав та надавала документи видані ЛНР до уваги не приймаються.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

У зв`язку зі зміною розміру аліментів, що стягуються на утримання доньки позивача - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконавчий лист, виданий на підставі рішення Краснолуцького міського суду Луганської області від 02 квітня 2013 року підлягає відкликанню з виконання з органу виконавчої служби.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду з позовом сплатив судовий збір у розмірі 908 грн та за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 362 грн.

Вказані суми у зв`язку з задоволенням позову підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені положення застосовуються і до розгляду справ в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Указані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Інтереси позивача ОСОБА_1 у даній справі представляє адвокат Кутовий Я.А. , який діє на підставі ордеру про надання правової допомоги, договору про надання юридичних послуг № 19/05/21 від 19 травня 2021 року та договору № 16/02/22 від 16 лютого 2022 року .

З умов договору вбачається, що вартість послуг становить 1 000 грн за годину роботи адвоката.

У матеріалах справи міститься акт № 10/02/22 від 10 лютого 2022 року про надання юридичних послуг. З вказаного акту вбачається, що адвокатом складено позовну заяву витрачено 2 години, що згідно тарифу становить 2 000 грн, здійснено участь у чотирьох судових засіданнях витрачено 4 години, що згідно тарифу становить 4 000 грн, складено клопотання - 1 500 грн та заперечення 1 000 грн , надано відповідь на відзив - 2 000 грн, а усього надано послуг на суму 11 100 грн. Позивачем додано квитанцію від 10 лютого 2022 року № 10/02/22 про оплату гонорару адвоката у розмірі 11 100 грн.

Також позивачем надано акт № 16/02/22 від 16 лютого 2022 року про надання юридичних послуг. З вказаного акту вбачається, що адвокатом складено апеляційну скаргу витрачено 4 години часу, що згідно тарифу становить 4 000 грн, представлення інтересів позивача під час слухання справи 1 година, що згідно тарифу становить 1 000 грн, поштові витрати 150 грн, усього 5 150 грн. Позивачем додано квитанцію від 16 лютого 2022 року № 16/02/22 про оплату гонорару адвоката у розмірі 5 150 грн.

Крім того, 08 грудня 2022 року на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшло клопотання від позивача про стягнення 1 000 грн за складання заперечення від 08 грудня 2022 року на заяву представника відповідачки ОСОБА_17 від 05 грудня 2022 року про направлення на адресу відповідачки апеляційної скарги для складання відзиву.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц, від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18 зроблено правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Також у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у Постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та Постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи у розмірі 5 000 грн.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 10 січня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_18 на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Краснолуцького міського суду Луганської області від 02 квітня 2013 року з 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 березня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_18 аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 березня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 виданий на підставі рішення Краснолуцького міського суду Луганської області від 02 квітня 2013 року (справа №413/1715/13-ц), відкликати з органу виконавчої служби.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) судовий збір у розмірі 2270,00 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді: С.А. Зайцева

Ж.І. Максюта