Справа № 367/1483/20
Провадження №2-п/367/46/2022
УХВАЛА

Іменем України

21 листопада 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Шестопалової Я.В.,

при секретарі судових засідань Главатчук Д.Д.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Коляди Анатолія Миколайовича про перегляд заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30.07.2020 року по справі № 367/1483/20,-

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Коляди Анатолія Миколайовича про перегляд заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30.07.2020 року по справі № 367/1483/20.

Заяву мотивує по тим підставам, що 30.07.2020 Ірпінським міським судом Київської області було винесене заочне рішення по справі № 367/1483/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі Позивач) до ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості, яким позовні вимоги були задоволені частково, а саме стягнуто з Відповідача на користь Позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 36 314,85 грн. за кредитним договором №б/н від 16.04.2010 та судовий збір в сумі 1 446,25 грн., в решті позовних вимог відмовлено. Не погодившись з вищезазначеним рішенням 08.09.2020 АТ КБ «Приватбанк» подано до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, яку постановою Київського апеляційного суду від 25.11.2020 було задоволено частково, а саме Заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30.07.2020 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по відсоткам від простроченої суми за тілом кредиту скасовано, та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 175,87 грн. заборгованості по відсоткам від простроченої суми за тілом кредиту за період з 01.12.2019 по 28.01.2020 та 33,68 сплаченого судового збору. В іншій оскаржуваній частині заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30.07.2020 залишено без змін. Зазначає про те, що, на думку представника відповідача, ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, і також що судом не було повно з`ясовано усіх фактичних обставин справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. Вказує, що позивач подав позовну заяву поза строком позовної давності, а операції по виписці, яка знаходиться в матеріалах справи, проводились по кредитній картці, строк дії якої сплив у березні 2013 року, тобто після закінчення строку дії картки. Рішення суду вважає необґрунтованим.

В судове засідання заявник (відповідач) ОСОБА_1 та представник заявника (відповідача) адвокат Коляда Анатолій Миколайович не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, представник заявника (відповідача) подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» в судове не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотання до суду на направляв.

Суд, дослідивши подану заяву, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1)відповідач належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3)відповідач не подав відзив;

4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, 30.07.2020 Ірпінським міським судом Київської області було винесене заочне рішення по справі № 367/1483/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким позовні вимоги були задоволені частково, а саме стягнуто з Відповідача на користь Позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 36 314,85 грн. за кредитним договором №б/н від 16.04.2010 та судовий збір в сумі 1 446,25 грн., в решті позовних вимог відмовлено.

08.09.2020 позивачем подано до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30.07.2020, у якій просив скасувати відповідне рішення в частині незадоволених позовних вимог щодо стягнення відсотків, нарахованих на прострочений кредит, пені та штрафу і задовольнити вимоги позивача в цій частині, в іншій частині заочне рішення залишити без змін, стягнути з відповідача судові витрати.

Постановою Київського апеляційного суду від 25.11.2020 апеляційну скаргу було задоволено частково, а саме Заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30.07.2020 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по відсоткам від простроченої суми за тілом кредиту скасовано, та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 175,87 грн. заборгованості по відсоткам від простроченої суми за тілом кредиту за період з 01.12.2019 по 28.01.2020 та 33,68 сплаченого судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, місце проживання відповідача 23.11.2004 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 03.03.2020 (а.с. 44).

13.03.2020 на адресу реєстрації відповідача було направлено судову повістку та копію позовної заяви з додатками. Проте 29.04.2020 дане відправлення повернулося до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Після цього відповідачу також поштою направлялися судові повістки на судові засідання, призначені на 13.07.2020 (а.с.94) та 28.07.2020 (а.с. 97). Також відповідача було повідомлено про дату та час судового засідання, шляхом публікації відповідного оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Ірпінського міського суду Київської області (а.с. 99).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 16.04.2010 (а.с.9-12) 17.05.2019 та 30.08.2019 відповідачем внесено суму коштів на погашення заборгованості у розмірі 900,00 грн. та 15,56 грн. відповідно.

Разом з тим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Статтею 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

За таких обставин відбулося переривання позовної давності визнанням позичальником частини боргу, що в свою чергу спростовує твердження представника заявника (відповідача), оскільки позивачем позовна заява була подана 26.02.2020, а початок перебігу позовної давності у даних спірних правовідносинах припадає на жату останнього платежу заявника (відповідача) на погашення заборгованості 30.08.2019.

Стосовно твердження представника заявника (відповідача) щодо проведення операцій по кредитній картці, строк дії якої сплив, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 ЦК України дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Частиною 1 ст. 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У матеріалах справи відсутні підтвердження визнання договору №б/н від 16.04.2010 укладеного між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» недійсним.

Згідно п. 1.1.6.1 договору №б/н від 16.04.2010, договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк.

У матеріалах справи відсутні відомості про бажання однієї зі сторін розірвати даний договір.

Відповідно до виписки АТ КБ «Приватбанк» станом на 07.05.2020 (а.с. 51-58) та довідки АТ КБ «Приватбанк» про усі відкриті на ім`я заявника (відповідача) кредитні картки (а.с. 60), усі операції з приводу нарахування та погашення заборгованості заявника (відповідача) проводились з діючими на момент проведення фінансової операції (транзакції) кредитними картками. Також представником заявника (відповідача) не подано до суду жодних доказів на спростування цього факту.

Разом з тим, відповідно до ст. 288 ЦПК України відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення повинен зазначити такі обставини, та такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку ухвалив би принципово інше рішення.

На необхідність з`ясування наявності доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення неодноразово звертав увагу Верховний Суд України при підготовці Узагальнень судової практики щодо ухвалення та перегляду судами заочних рішень, зазначаючи, що зв`язку з практикою скасування заочного рішення без з`ясування, чи є у відповідачів докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, в результаті нове ухвалене рішення після скасування заочного рішення є аналогічним. Тому касаційний суд наголошує, що правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у цивільно-процесуальному законі.

Однак, представником заявника (відповідача) не наведено та не надано суду будь-яких доказів, які б мали істотне значення для вирішення справи, та могли б призвести до ухвалення протилежного за змістом рішення, про перегляд якого просить заявник.

З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що відсутні підстави для скасування судового рішення, тому заява про його перегляд підлягає залишенню без задоволення.

При цьому суд роз`яснює заявнику, що відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 287, 288, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Коляди Анатолія Миколайовича про перегляд заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області від 30.07.2020 року по справі № 367/1483/20 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://ip.ko.court.gov.ua/sud1013/.

Суддя: Я.В. Шестопалова