печерський районний суд міста києва
11 листопада 2022 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Новака Р.В.
при секретарі судових засідань - Бурячок А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -
В обґрунтування позову представник позивача ПрАТ «ПРОСТО-страхування» - адвокат Синюк С.Л. зазначає, що 05 січня 2019 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «ПРОСТО-страхування» укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким було застраховано цивільну відповідальність володільця забезпеченого транспортного засобу «Porsche Panamera», д.р.н. НОМЕР_1 , відповідно до Полісу АМ/8897510.
01 березня 2019 року у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого позивачем автомобіля «Porsche Panamera», д.р.н. НОМЕР_1 та транспортного засобу «Skoda Fabia», д.р.н. НОМЕР_2 . Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 липня 2019 року відповідача визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Згідно з страховим актом № 135344 від 15 серпня 2019 року страхове відшкодування, що належить до виплати потерпілому становить 38 782,30 грн., що було виплачене ОСОБА_2 , яка є власницею автомобіля «Skoda Fabia», д.р.н. НОМЕР_2 .
З урахуванням вказаних обставин, а також положень ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу 38 782,30 грн.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.05.2021 року в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся вчасно та належним чином.
Від відповідача відзив на позов не надходив до суду, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження, разом з копією позовної заяви з додатками, судом направлялися за місцем реєстрації останнього, проте поштова кореспонденція повернулася на адресу суду без вручення.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подали.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 05 січня 2019 року ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_3 уклали Поліс № АМ/8897510 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Porsche Panamera», д.н.з. НОМЕР_1 (забезпечений транспортний засіб).
01 березня 2019 року о 00 год. 40 хв., водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Porsche Panamera», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Щербаківського, не вірно оцінив дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, н впорався з керуванням та здійснив наїзд на дорожнє огородження та в подальшому на транспортний засіб «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , чим порушив п. 12.1, 2.3б ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а громадянка ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження.
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Частиною першою статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
15 березня 2019 року ОСОБА_4 звернувся до АТ «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку. Внаслідок даної пригоди потерпіла особа ОСОБА_2 зазнала матеріальної шкоди внаслідок пошкодження її власності - автомобіля «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 .
Відповідно до Висновку/калькуляції № 135344 від 10 квітня 2019 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 171 523,68 гривень.
29 липня 2019 року до AT «ПРОСТО-страхування» звернулася ОСОБА_2 із заявою про виплату страхового відшкодування.
Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 15 серпня 2019 року співробітниками AT «ПРОСТО-страхування» було складено Страховий акт № 135344. Відповідно до даного страхового акту страхове відшкодування, що належить до виплати, становить 38 782,30 гривень
Суд звертає увагу, що згідно з відповіді першого заступника начальника Головного сервісного центру МВС Князюка О. на запит начальника відділу ЗВГС та ОПВ УППЗ АТ «ПРОСТО-страхування» відповідно до облікових даних МВС, на імя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Територіальним сервісним центром № 3243 Регіонального сервісного центру МВС у Київській області 20.06.2018 було видано посвідчення водія НОМЕР_3 категорії «А». Термін дії посвідчення водія - до 20.06.2020 року.
Відповідно до постанови КМУ від 8 травня 1993 р. № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.
Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому. Посвідчення водія, видане особі вперше, дійсне протягом двох років з дня його видачі з обмеженим правом керування транспортним засобом.
Транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії, зокрема, водії з посвідченням водія категорії «А» мають право керувати мотоциклами, у тому числі з боковим причепом, та іншими двоколісними транспортними засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше.
Разом з тим, з інформації наявної в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 під час дорожньо-транспортної пригоди керував автомобілем «Porsche Panamera», д.н.з. НОМЕР_1 , що в свою чергу вимагає наявності у водія посвідчення водія категорії «В», яка в свою чергу дозволяє особі керувати автомобілями, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми (абз. 4 п. 3 Загальних положень постанови КМУ від 08 травня 1993 року № 340 в редакції постанови КМУ від 20 травня 2009 року № 511).
Відповідно до абз. "б" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. ст. 77, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Отже на підставі, наданих доказів, суд дійшов висновку про доведеність і обґрунтованість вимог ПрАТ «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 38 782,30 грн.
Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» 38 782,30 (тридцять вісім тисяч сімсот вісімдесят дві гривні 30 коп.) грн. суми страхового відшкодування.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» 1 921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.) грн. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» 5000,00 (п`ять тисяч гривень 00 коп.) грн. витрат на правову допомогу.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстрований за адреою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий).
Суддя Р.В. Новак