Справа № 296/1006/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" липня 2022 р. м.Житомир
Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до суду із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 17.01.2007 у розмірі 18 351,47 грн станом на 14.12.2021.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачка ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ ПриватБанк з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 17.01.2007 був укладений договір про відкриття карткового рахунку, відповідно до умов якого ОСОБА_1 підписала анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку №б/н від 29.10.2011, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Оскільки відповідачка не повернула своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язаннями, у неї виникла заборгованість, яка станом на 14.12.2021 становить 18 351,47 грн та складається з наступного: 15 643,77 грн - заборгованість за кредитом, з яких: 11 324,43 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту, 4 319,34 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 792,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 1 915,70 грн - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом.
Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 03 травня 2022 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного провадження із повідомленням сторін.
В судові засідання, призначені на 03 червня 2022 року та 01 липня 2022 року, сторони не прибули.
Представник позивача подав до суду клопотання, відповідно до змісту якого АТ КБ "Приватбанк" позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не подавала. Ухвала про відкриття провадження у справі разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направлялися на адресу відповідачки за її зареєстрованим місцем проживання, у відповідності до приписів ЦПК України. Про дату, час та місце проведення судового розгляду відповідачка повідомлялась у встановленому законом порядку засобами поштового зв`язку та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.
Згідно ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи повторну неявку відповідачки в судове засідання, відсутність відзиву на позов, а також наявну згоду представника позивача щодо ухвалення заочного рішення, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 17.01.2007 між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був укладений договір про відкриття карткового рахунку.
29.10.2011 ОСОБА_1 підписала анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку №б/н.
У вищевказаній анкеті - заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.
Крім того, 17.03.2021 ОСОБА_1 було підписано із позивачем паспорт споживчого кредиту на всі види карток (7 видів) із відповідними умовами кредитування, в тому числі процентних ставок: "Універсальна", "Універсальна Gold", "Platinum", "World black edition", "МС World elite", "Visa Infinite", "Visa signature".
Згідно з довідкою АТ КБ "ПриватБанк", кредитний ліміт відповідачки неодноразово змінювався, шляхом його збільшення та зменшення, зокрема: 20.04.2007 ОСОБА_1 встановлено кредитний ліміт в розмірі 1 000,00 грн, 13.10.2012 кредитний ліміт було збільшено до 12 000,00 грн, 18.10.2019 кредитний ліміт було збільшено до 16 000,00 грн, 01.10.2021 кредитний ліміт було зменшено до 0,00 грн.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідачки ОСОБА_1 перед позивачем станом на 14.12.2021 становить 18 351,47 грн та складається з наступного: 15 643,77 грн - заборгованість за кредитом, з яких: 11 324,43 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту, 4 319,34 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 792,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 1 915,70 грн - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Пунктом 1 частини першої статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Оскільки отримані за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 17.01.2007 кошти в добровільному порядку відповідачкою не повернуті, що підтверджується договором, анкетою - заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку і випискою по банківському рахунку відповідачки, та враховуючи вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, що становить 15 643,77 грн.
Щодо посилання позивача на витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, яким, зокрема, визначається обов`язок сплати процентів від суми неповернутого у встановлений строк кредиту та паспорт споживчого кредиту, суд зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
Визначальним є додержання письмової форми договору.
Здійснивши системний аналіз наявних у матеріалах доказів, суд зазначає, що відсутні підстави вважати, що Умови та Правила надання банківських послуг є частиною кредитного договору, оскільки матеріали справи не містять доказів безпосереднього підписання відповідачкою таких Умов та Правил надання банківських послуг.
Матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та Правил розуміла відповідачка ОСОБА_1 та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи анкету - заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цьому документі, що доданий банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.
Викладені у позовній заяві позивачем Умови та Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою частиною кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови суперечать змісту або ж прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ "ПриватБанк" дотримало вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону №1023-XII щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.
Позиція суду узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17.
Доданий позивачем до матеріалів справи в обґрунтування позовних вимог паспорт споживчого кредиту, який підписаний ОСОБА_1 , не свідчить про правомірність нарахування заборгованості в частині відсотків, оскільки відсутні докази в частині отримання відповідачем картки відповідного виду (типу кредитного продукту) та сам паспорт споживчого кредиту підписаний в 2021 році, натомість відсотки нараховані з 2007 року.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача кредитних коштів у розмірі 15 643,77 грн.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідачки на користь АТ КБ "ПриватБанк" підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2 114,93 грн (15 643,77 грн/18 351,47 грн х 2481,00 грн).
Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 17.01.2007 в розмірі 15 643,77 грн (п`ятнадцять тисяч шістсот сорок три гривні сімдесят сім копійок).
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" 2 114,93 грн (дві тисячі сто чотирнадцять гривень дев`яносто три копійки) судових витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду складено 08 липня 2022 року.
Головуючий суддя М. В. Петровська