ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2389/20 Номер провадження 22-ц/814/1302/22Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді: Хіль Л.М.,

суддів: Карпушина Г.Л., Кузнєцової О.Ю.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 березня 2022 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавагаз збут" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ТОВ «Полтавагаз Збут» звернулося до суду з вказаним позовом в якому просило стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ 92063,95 грн. - основного боргу та 1383,12 грн. - інфляційні втрати, 1306,24 грн. - 3% річних та 2102,00 грн. - судового збору.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що відповідач є побутовим споживачем послуг із розподілу природного газу за адресою АДРЕСА_1 .

З 1 липня 2015 року згідно рішення НКРЕКП №1734 від 11 червня 2015 р., для побутових споживачів в зоні обслуговування ПАТ «Полтавагаз» в Полтавській області реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється суб`єктом господарювання - ТОВ «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ».

Постановами Кабінету Міністрів України було затверджено «Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), відповідно до якої ТОВ «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ» було визначено постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям.

27.11.2015 набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827 (далі - Правила).

З 01.10.2015 введено в дію ЗУ «Про природний газ».

На виконання вимог статей 12 та 40 Закону, НКРЕКП було затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (постанова НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1386/27831) (далі - Типовий договір постачання).

На вимогу розділу III. п.24 Правил, TOB «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ» опублікувало на сайті poltavagazzbut.com.ua та у спецвипуску газета «Зоря Полтавщини» від 25.12.2015, чинну редакцію Правил та Типового договору постачання.

Відповідно до п.1.3 Типового договору постачання, цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641. 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору.

Фактом укладення цього Договору є включення Постачальником Споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої Споживачем в установленому законодавством порядку.

Оскільки Постановами Кабінету Міністрів України було затверджено «Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)» якими ТОВ «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ» було визначено постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям, то факт споживання природного газу ОСОБА_2 є її згодою на приєднання до умов типового Договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Відповідно до п. 4 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, з метою уніфікації та однозначної ідентифікації споживачів, у тому числі побутових споживачів, та за необхідності їх точок комерційного обліку, а також для забезпечення спрощення процедури зміни постачальника природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу використовується система кодування, рекомендована Європейською мережею операторів газотранспортних систем.

Оператор ГРМ здійснює визначення та присвоєння всім споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до ГРМ, персоніфікованих ЕІС-кодів та за необхідності відповідних ЕІС-кодів їх точкам комерційного обліку.

Споживачу ОСОБА_2 . Оператор ГРМ присвоїв персоніфікований ЕІС-код, а позивач на даного абонента відкрив особистий рахунок № НОМЕР_1 , для здійснення оплати. Абонент не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, а саме не сплачує за надані послуги з газопостачання, чим порушує права ТОВ «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ».

Згідно показників лічильника природного газу 15272 куб. м, сума боргу становить 92063,95 грн.

Свої зобов`язання по наданню послуг по безперервному постачанню природного газу ТОВ «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ» виконало належним чином.

Проте, ОСОБА_2 зобов`язання щодо своєчасної оплати вартості прийнятого природного газу та послуг з його постачання виконані не належним чином.

В зв`язку з несвоєчасним проведенням оплати за спожитий природний газ ТОВ «Полтавагаз Збут» утворилась заборгованість яка підлягає стягненню з відповідача.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 березня 2022 року позовні вимоги ТОВ "Полтавагаз Збут», задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Полтавагаз Збут" 96286 ,12 коп., в тому числі: 92063, 95 грн.- заборгованості за послуги з газопостачання, 826 грн.53 коп. - інфляційні втрати, 1306 грн. 24 коп. - 3% річних, 2089 грн. 40 коп. судовий збір сплачений при зверненні до суду.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову слід відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що ОСОБА_2 заперечує факт укладення договору про розподіл природного газу, а також наявність договору постачання природного газу, а тому відстуні підстави для стягнення заборгованості з відповідача.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази направлення ОСОБА_2 заяви- приєднання, що унеможливлює застосування вимог ст. 642 ЦК України, оскільки споживання газу відбувається за відсутності доказів направлення споживачу заяви- приєднання.

Вказує, що показання свідка ОСОБА_3 суперечить змісту акту № 04901 експертизи лічильника газу.

Також, до суду не надано розрахунку заборгованості за спожитий газ.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Місцевим судом вірно встановлено, що АТ «Полтавагаз» провадить господарську діяльність з розподілу природного газу на території Полтавської області, тобто, є Оператором ГРМ.

Відповідно до п.4 розділу IV Кодексу газорозподільних систем з метою уніфікації та однозначної ідентифікації споживачів,у тому числі побутових споживачів,та за необхідності їх точок комерційного обліку, а також для забезпечення спрощеної процедури зміни постачальника природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу використовується система кодування рекомендована Європейською мережею операторів газотранспортних систем.

Оператор ГРМ здійснює визначення та присвоєння всім споживачам, в тому числі побутовим споживача, підключеним до ГРМ, персоніфікованих ЕІС-кодів .

Споживачу ОСОБА_2 . Оператором ГРМ (АТ «Полтавагаз») присвоєно персоніфікований ЕІС-код, а позивачем (ТОВ «Полтавагаз Збут), який здійснює реалізацію природного газу для населення на абонента, відповідача по справі відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , для здійснення оплати.

Правовідносини між ТОВ «Полтавагаз Збут» та споживачами регулювались спеціальною нормою права «Правилами надання населенню послуг з газопостачання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12.04.2004 р. № 476) надалі Правила. Даними Правилами чітко передбачено права та обов`язки сторін. Відповідно до вимог зазначених Правил, ТОВ «Полтавагаз Збут» зобов`язаний надавати споживачу послуги з газопостачання до його квартири, а споживач несе обов`язок по своєчасній оплаті вартості спожитого природного газу. З 27.11.2015 року відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі НКРЕКП) від 30.09.2015 № 2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015р. за № 1382/27827 (надалі Правила постачання).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 2500 від 30.09.2015 року затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. У пунктах 1,5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; сплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до п.14 розділу ІІІ Правил періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку. У відповідності до положень п.2 розділу ІІ Правил, споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

В абз. 3 ч. 2 розділу ІІІ Правил постачання зазначено, що договір постачання природного газу споживачу розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Крім того, відповідно до абз.2 п.4 розділу III Правил фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - факт фактичного споживання природного газу споживачем.

Відповідно до пункту 13 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних ПРО об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди.

«ТОВ «Полтавагаз Збут»» є постачальником із спеціальними обов`язками відповідно до постанови НКРЕКП України №549 від 25.04. 2017 року.

Факт сплати споживача за поставлений природній газ, а також фактичне споживання ним природного газу підтверджується карточкою абонента ОСОБА_2 , як споживача природного газу за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ) та наданою відповідачем розрахунковою книжкою за користування природним газом на ім`я ОСОБА_2 за цією ж адресою, на цей особовий рахунок ,відповідно до якої остання проводила оплату за використаний природний газ з жовтня 2016 року до липня 2019 року(а.с.4, 95,67-70).

Згідно представленого стороною позивача та долученого до матеріалів позовної заяви розрахунку карточки абонента ОСОБА_2 , і додаткових письмових пояснень позивача, відповідно до наданих оператором ГРМ даних по особовому рахунку відповідача № НОМЕР_1 на липень 2019 року об`єм спожитого природного газу становить 13043 куб. м., тобто різниця показників 15269 та 2226 м. куб. на суму 91716 грн., відповідно до ціни на липень 7,03189 грн. за 1 м. куб., а спожитий об`єм в серпні становить 3 куб. м. (різниця 15272 куб. м. -15269 куб. м.) на суму 20,17 грн., відповідно до ціни на серпень 6,72177грн. за 1м. куб.( абз. 10,11 а.с.92,а.с. 94).

Крім того, згідно наданого відповідачем Акту про припинення газопостачання №599 від 15 серпня 2019 року складеного працівниками Миргородського УЕГС АТ «Полтавагаз» в домогосподарство ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , виявлено несанкціоноване втручання в роботу приладу обліку зв`язку з чим оператором ГРМ припинено постачання газу та демонтовано газовий лічильник, який наданий відповідачем. На момент демонтажу газового лічильника показники спожитого газу становить 15272, що об`єктивно підтверджується записом (з 01.08.2020 за 1 м. куб. по 4,50 грн. на показник 15272 куб. м. борг 92063,95) зазначеними в розрахунковій книжці за користування природним газом ОСОБА_2 , оригінал якої, на вимогу суду, наданий відповідачем і досліджений судом, та актом №14901 експертизи лічильника газу від 22.08.2019, якою встановлено несанкціоноване втручання в конструкцію лічильника та показник лічильника після повірки 15272 куб. м, що відповідає показнику, на який нарахована заборгованість. Акт складено повноважною комісією представників Миргородського УЕГС АТ «Полтавагаз» в присутності квартиронаймача Корінко, що не заперечував в судовому засіданні представник відповідача та надав копію даного Акту (а.с.35).

Таким чином, дані щодо показників лічильника були встановлені при виявленні порушень споживачем, та відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем передані Оператором ГРМ постачальнику природного газу, позивачу по справі.

ТОВ «Полтавагаз Збут»» є постачальником із спеціальними обов`язками відповідно до постанови НКРЕКП України №549 від 25.04. 2017 року.

Факт сплати споживача за поставлений природній газ, а також фактичне споживання ним природного газу підтверджується даними розрахункової книжки за користування газом по особистому рахунку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 , які надані представником відповідача.

Задовольняючи позов частково місцевий суд виходив з того, що, позивач належним чином надавав відповідачу послуги з розподілу природного газу, якими остання користується та систематично не сплачує їх вартість, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підлягає до стягнення, разом із судовими витратами, на загальну суму 96286, 12 грн.

Апеляційний суд вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюютьсяЗаконом України «Про житлово-комунальні послуги»,Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем таЦивільним кодексом України.

За нормами статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу.

Відповідно достатті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг згідно п.1 ч.2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.

За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»- індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до п. 4 гл. 1 розділу 1 Кодексу газорозподільчих систем договір розподілу природного газу правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Побутовий споживач споживач, що є фізичною особою та придбуває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Споживач природного газу (споживач) фізична особа, фізична особа підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Згідно розділу VI гл. 3 п. 2 Кодексу газорозподільчих систем передбачено, що на підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу.

Відповіднодо п. 3 гл. 3 розділу VI Кодексу газорозподільчих систем, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633,634,641,642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

За правилами частин першої, другої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно зі статтею 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно дост.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Приписами ч. 2 ст. 642 ЦК України, передбачено, що особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Згідно п. 4 гл. 3 розділу VI Кодексу газорозподільчих систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Пунктом 5 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем визначено, що в разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має право подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Таким чином, між АТ «Полтавагаз» та ОСОБА_4 виникли правовідносини на підставі типового договору розподілу (переміщення) природнього газу, у відповідності до якого оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природнього газу, а споживач зобов`язаний прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором ( п. 2.1 Договору).

Відповідно до статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками.

Згідно п. 2. 2 Типового договору розподілу природнього газу обовязковою умовою надання споживачу з розподілу природнього газу є наявність у споживача обєкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ.

За умов договору приєднання, який є публічним, послуга з розподілу природного газу - це послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача (п. 1.4 договору).

Відповідно до п. п. 6.1. - 6.4. договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.

Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Пунктом 6.6. договору визначено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 була споживачем природнього газу і користувався послугами розподілу газу, що підтверджується підписаною заявою-приєднання до умов договору розподілу природнього газу (а.с.7).

Так, відповідач є споживачем послуг з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , якому присвоєно персональний EIC-код: 56ХМ26G17003514G, як суб`єкту ринку природного газу та відкритий особовий рахунок споживача послуг з розподілу природного газу №3514.

В апеляційній скарзі не спростовується факт споживання природного газу, а отже користування послугами як постачання його, так і послугами розподілу є зі сторони ОСОБА_2 беззаперечне.

Згідно картки абонента ОСОБА_2 (код ЕІС: 56ХМ26G17003514G) станом на серпень 2021 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 92063, 95 грн. (а. с .4).

Задовольняючи частково вимоги позову, районний суд виходив із того, позивач належним чином виконав умови договору, надаючи відповідачу послуги з розподілу природного газу, якими остання користується та не сплачує їх вартість, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підлягає до стягненню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, оскільки такий висновок узгоджується з обставинами справи та нормами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги щод відсутності між сторонами договірних відносин не заслуговують на увагу, оскільки згідно правової позиції ВС викладеної в постанові від 19.03.2021 року № 904/2073/19, не звільняє споживача послуг від виконання своїх зобов`язань.

Доводи апеляційної скарги про те, що відсутні докази направлення ОСОБА_2 заяви- приєднання, що унеможливлює застосування вимог ст. 642 ЦК України, оскільки споживання газу відбувається за відсутності доказів направлення споживачу заяви- приєднання не залуговють на увагу, оскільки в матеріалах справи міститься заява -приєднання до умов договору постачання природного газу на якій міститься підпис ОСОБА_2 .

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують та зводяться до незгоди із судовим рішенням без належного обґрунтування нормами права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, й міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010 року, заява №4909/04).

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 слід залишити без задовлення, а рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 -залишити без задоволення.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 березня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий суддя Л.М. Хіль

Судді Г.Л. Карпушин

О.Ю. Кузнєцова