справа №176/1800/22
провадження №2/176/728/22
РІШЕННЯ
Іменем України

14 грудня 2022 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Павловської І.А.,

з участю секретаря Ніколенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2022 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 25.07.2013 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувалися ч.1ст.634 ЦПК України.
Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50000,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку, яка додається до позовної заяви. Таким чином, у порушення умов кредитного Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно з п.2.1.1.2.12. Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки "Універсальна"; 84,0% - для картки "Універсальна голд". Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 10.08.2022 року має заборгованість 22703,03 грн., яка складається з наступного: 21298,24 грн. - заборгованість за тілом кредита; 1404,79 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нарахована комісія.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк». На підставі викладеного, представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від від 25.07.2013 року у розмірі 22703,03 грн. та судові витрати у розмірі 2481,00 грн.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2022 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач належним чином повідмлений про день та час розгляду справи у судове засідання не зявився, при цьому подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився. При цьому, представник відповідача надав відзив на позовну заяву.

Позовні вимоги не визнає у повному обсязі обгрунтовуючи це тим, що зі змісту позовної заяви незрозуміло, коли саме відповідач ОСОБА_1 отримав картковий рахунок в АТ КБ «Приватбанк».

Окрім того вказав, що починаючи з 2015 року ОСОБА_1 проходив військову службу.

Звертає увагу на те, що 29 травня 2017 року ОСОБА_1 отримав посвідчення учасника бойових дій.

Зазначає, що Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17 липня 2017 року №17 підтверджується той факт, що солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в АТО згідно перебування на лінії бойового зіткнення та у подальшому, був призваний на військову службу під час мобілізацї, в особливий період, на підставі Указу Президента №69/2022 від 24.02.2022 року та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 25.02.2022 року №27 зарахований до списків та проходить військову службу у вказаній військовій частині НОМЕР_2 .

Крім того, вказує, що Указом Президента України №647/2022 від 13 вересня 2022 року ОСОБА_1 старшого солдата нагороджено орденом «За мужність» ІІІ ступеня.

Посилаючись на норми ч. 15. ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», позивач зазначив, що має пільгу а саме: штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються
З цього приводу ОСОБА_1 звертався до АТ КБ «Приват Банк» із відповідними заявами.
Так 27.10.2021 р. ОСОБА_1 подав заяву на ім`я директора Жовтоводського відділення АТ КБ «Приват Банк», в якій ставиться питання про списання нарахованих відсотків за користування кредитним лімітом, пені та штрафних санкцій. До заяви було додано копію військового квитка, копії витягів з наказів та копію довідки. У відповіді від 28 жовтня 2021 року АТ КБ «Приватбанк» запропонував надати копії документів, що і були надані з заявою від 27 жовтня 2021 року.
Відповідач зазначає, що в заяві від 29 жовтня 2021 року повідомив АТ КБ «Приватбанк», про те, що він особисто звертався 23 жовтня 2021 року до Жовтоводського відділення АТ КБ «Приватбанк», однак отримав від банку відмову.
Після чого, ОСОБА_1 до Національного банку України подав скаргу на дії АТ КБ «Приват Банк».
За результатами розгляду цієї скарги Національний банк України надіслав ОСОБА_1 лист від 05.01.2022 р. вих. №14-0004/828, в якому відповідачу повідомлено про пільги, що передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Крім того, НБУ повідомив про те, що АТ КБ «ПриватБанк» списав ОСОБА_1 відсотки по кредиту на загальну суму 17 215,32 грн. Таким чином, сума здійсненого АТ КБ «Приват Банк» відшкодування ОСОБА_1 склала 21 945,80 грн.
Відповідач наголошує, що на підставі зведеної виписки руху коштів по його картковому рахунку станом на вересень 2022 року від АТ КБ «ПриватБанк» отримав кошти у розмірі - 128 967,14 грн. Відсотки за кредитом, що нараховані банком складають 54 673,11 грн., штрафи, що нараховані банком складають - 100,00 грн., В свою чергу, відповідачем повернуто банку кошти у розмірі 161 037,22 грн.
Вказує на те, що відповідно до виписки по кредитному рахунку, доступної відповідачу в мобільному додатку «Приват24 для фізичних осіб», та підтвердженою випискою, наданою позивачем в додатках до позовної заяви, за період з 01.01.2018 по теперішній час позивач скористався коштами відповідача на загальну суму 128967,14 грн. (тіло кредиту).
За цей же період позивач, нарахував відповідачу відсотки за користування кредитним лімітом на загальну суму 54673,11 грн. та штрафи у розмірі 100,00 грн.
Також за цей період на кредитну картку відповідача, надійшли кошти на загальну суму 161037,22 грн.В тому числі, сума списаних позивачем нарахованих відсотків по кредиту склала 21945,80 грн.
Відповідач вказує, що власними коштами за період з 01.01.2018 року по теперішній час він сплатив позивачу кошти на загальну суму 139091,42 грн.,
161 037,22 грн. - 21 945,80 грн. = 139 091,421 грн.
Крім того, ОСОБА_1 наголошує, що позивач не врахував його звернення із заявами про списання нарахованих йому процентівза користування кредитним лімітом, пені та штрафних санкцій за період, починаючи з 09.07.2015, а всі кошти, що направлялися відповідачем на погашення використаного кредитного ліміту, в першу чергу АТ КБ «Приватбанк» направляв на погашення нарахованих відсотків та штрафів, тільки потім на погашення безпосередньо сум отриманих відповідачем від позивача як тіла кредита.
Зазначив, що згідно виписки по рахунку, наданої позивачем в додатку до позовної заяви, загальна сума надходжень на кредитну картку відповідача його власних коштів за період з 01.01.2018 по теперішній час, що складає 139091,42 грн., перевищила загальну суму наданих позивачем за цей же період кредитних коштів у розмірі 128967,14 грн., а саме:
139 091,42 грн. - 128 967,14 грн. = 10 124,28 грн.
Таким чином, відповідач вважає, що за умови дотримання позивачем вимог ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у відповідача була б відсутня перед позивачем будь-яка заборгованість.
13 листопада 2022 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від позивача надійшла відповідь на відзив.
Вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідачем не доведено відсутність заборгованості та з матеріалів справи не вбачається виконання умов договору належним чином.
У запереченні на відповідь на відзив відповідач звертає увагу на те, що позивач у відповіді на відзив підтвердив те, що на відповідача розповсюджуються пільги, що передбачені п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Зазначає, також те, що позивач підтвердив факт застосування таких пільг станом на 23 грудня 2020 року та 20 січня 2021 року шляхом скасування частини нарахованої заборгованості. Проте, у відповіді на відзив позивач не вказав, яка саме заборгованість була скасована.
Крім того, наголошує, що станом на вересень 2022 року відповідачем отримано від АТ КБ «Приватбанк» 128967,14 грн. Відсотки за кредитом складають 54673,11 грн. Штрафи, що нараховані банком склали 100,00 грн. Відповідачем повернуто банку 161037,22 грн.
Зазначає, що різниця між сумою, що сплачена відповідачем і сумою яку просить стягнути банк, складає саме 22 703,03 грн.:

161037,22 грн. (128967,14 грн. + 54673,11 грн. + 100,00 грн.) = 22703,03 грн.

Так, відповідач вважає, що безспірним є той факт, що на ОСОБА_1 розповсюджуються пільги передбачені п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в тому числі в частині не нарахування банком процентів за користування кредитом та штрафів.
Тобто, ОСОБА_1 повинен був повернути АТ КБ «Приватбанк» кошти у сумі 128967,14 грн. (тіло кредита), а повернув банку кошти у сумі 161037,22 грн.
Відповідач стверджує, що він повернув позивачу коштів більше, аніж повинен був повернути.
Таким чином, у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.
Суд, з`ясувавши обставини справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 25.07.2013 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідачка отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Судом встановлено, що 25 липня 2013 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», в якій зазначено, що вона разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг (а.с. 41).
Відповідно до наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку станом на 10 серпня 2022 року в ОСОБА_1 наявна заборгованість за кредитним договором у розмірі 22703,03 гривень, яка складається з наступного: 21298,24 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1404,79 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії (а.с. 7-24).
На підставі викладеного, представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 25.07.2023 року в розмірі 22703,03 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно записів у військовому квитку, починаючи з 2015 року ОСОБА_1 проходив військову службу (а.с.121-125).

29 травня 2017 року ОСОБА_1 отримав посвідчення учасника бойових дій (а.с. 119).

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17 липня 2017 року №17 та довідки військової частини НОМЕР_3 від 06 червня 2018 року ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальній цілостності України в районі/районах проведення антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.

Окрім того, Указом Президента №69/2022 від 24.02.2022 року ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації, в особливий період та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 25.02.2022 року №27 зарахований до списків та проходить військову службу у вказаній військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою від 16 березня 2022 року (а.с.129).

Згідно заяви від 27 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звертався до відділення банку з приводу списання нарахованих йому відсотків по кредиту, пені та штрафних санкцій посилаючись на пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону від 20.02.2014 року: «Військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються» (а.с.130-131).
У відповіді НБУ від 05 січня 2022 року №14-0004/828 на скаргу ОСОБА_1 від 07 грудня 2021 року зазначено, що військовослужбовці, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період на весь час їх призиву або військовослужбовці, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів мають право на пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 статті Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (а.с.138-140).
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити з таких підстав.

Пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції Закону№ 1357-IX від 30.03.2021) передбачено: «Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».
Згідно Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію» в Україні від 17.03.2014 введено дію особливого періоду, рішення про скасування особливого періоду на території України президентом України прийнято на час звернення відповідача до позивача не було.
Позивач є військовослужбовцем, який під час дії особливого періоду брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій області, забезпеченні їх здійснення, перебував безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Отже, він належить до категорії військовослужбовців, які мають право на ненарахування йому процентів за користування кредитом відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Водночас, проаналізувавши зазначені розрахунки кредитної заборгованості та виписку за договором, суд приходить до висновку, що заборгованість позичальника за тілом, яка банком визначається як заборгованість за тілом кредиту, перед кредитором відсутня.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити в повному обсязі.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, на підставі статті 141 ЦК України, судові витрати слід віднести за рахунок позивача.
На підставі викладеного, у відповідності з зазначеними нормами закону і керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити у повному обсязі.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другійстатті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА