Справа №443/142/21
Провадження №2/443/519/22
РІШЕННЯ

іменем України

09 грудня 2022 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

представника позивача - адвоката Гривни Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жидачеві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жидачівської державної нотаріальної контори про усунення перешкод в розпорядженні нерухомим майном,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із позовною заявою, в якій просить: зняти арешт та заборону відчуження з всього нерухомого майна ОСОБА_1 , що зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тип обтяження - заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження №4109607, зареєстровано 24.112006 року реєстратором Жидачівська державна нотаріальна контора, підстава обтяження - повідомлення №б/н, 01.01.1966, Жидачівська держконтора, алф. ст.7/25-2/1966.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він звернувся до нотаріуса з метою здійснення відчуження належного йому нерухомого майна. Однак, не зміг скористатися своїм конституційним правом щодо відчуження належного йому нерухомого майна, оскільки як повідомив нотаріус, відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - Жидачівською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження за №4109607, реєстратор: Жидачівська державна нотаріальна контора, на підстав повідомлення б/н, 01.01.1966, Жидачівська держнотконтора, алф..ст.7/25-2/1966, яким накладено арешт заборону відчуження на невизначене майно ОСОБА_1 , причина відсутності коду: архівний запис. Зазначає, що для встановлення підстав щодо накладеної заборони він звернувся до Львівського державного нотаріального архіву із запитом. Згідно відповіді нотаріального архіву №3017/01-21 реєстр для реєстрації заборон Жидачівської державної нотаріальної контори за 1966 рік на зберіганні у Львівському нотаріальному архіві не знаходиться. В алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна, 1958-1960 р.р. Жидачівської державної нотаріальної контори на сторінці 7 є запис: Прізвище, ім`я по батькові фізичної особи, якій надана позика та номер реєстру - ОСОБА_1 №25. Виходячи з вище наведеного, Львівський державний нотаріальний архів надати інформацію щодо накладеної заборони Жидачівською Державною нотаріальною конторою 01.01.1966 р. відчуження на належне ОСОБА_1 майно та ідентифікувати його особу - неможливо.

Таким чином, враховуючи, що на цей час порушується право приватної власності на належне йому нерухоме майно, внаслідок чого він позбавлений змоги у повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а також те, що фактично відпала необхідність у арешті, накладеному на все нерухоме майно, вважає, що позов про зняття арешту підлягає задоволенню.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Сливки С.І. від 01 липня 2022 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 12.08.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою від 02.11.2022 року в порядку витребування доказів зобов`язано Львівський державний нотаріальний архів в особі керівника в строк до 30 листопада 2022 року надати до Жидачівського районного суду Львівської області оригінали або належним чином завірені копії Реєстру для реєстрації заборон Жидачівської державної нотаріальної контори за 1966 рік та Алфавітної книги обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна 1958-1990 р.р. Жидачівської державної нотаріальної контори.

29.11.2022 року завідувачем Львівським державним нотаріальним архівом Бичківською О.М. листом-відповіддю повідомлено, що на державному зберіганні в нотаріальному архіві знаходиться Алфавітна книга до реєстру заборон Жидачівської державної нотаріальної контори Львівської області за 1958-1990 р.р., в якій прошито і пронумеровано 200 аркушів та Реєстр накладених і знятих арештів (заборон) Ходорівської державної нотаріальної контори Львівської області за 1954-1973 р.р., в якому прошито і пронумеровано 200 аркушів. Реєстр для реєстрації заборон Жидачівської державної нотаріальної контори за 1966 рік на зберіганні у Львівському нотаріальному архіві не знаходиться.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, з мотивів, викладених в позовній заяві, просила позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в судовому засіданні 02.11.2022 року позовні вимоги не заперечив, повідомив, що документи на підставі яких було накладено заборону відчуження майна, яка зареєстрована Жидачівською державною нотаріальною конторою та внесено в Єдиний реєстр заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, в архівних справах Жидачівської районної державної нотаріальної контори відсутні.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судом встановлено наступні обставини.

Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборо відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №238622822 від 24.12.202 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на праві приватної власності належить наступне майно, а саме:

- житловий будинок, загальною площею 55,2 м.кв., що розташований: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка, кадастровий номер :06:003:1001, площа - 0,05 га.;

- земельна ділянка, кадастровий номер :06:003:1000, площа - 0,25 га.;

- земельна ділянка, кадастровий номер :04:000:0471, площа - 1,49 га., цільове призначення - для ведення фермерського господарства, адреса: Львівська область, Жидачівський район, Дев`ятниківська сільська рада (а.с.5-11).

Одночасно, як вбачається із відомостей з єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.11), на невизначене майно, яке розташоване: Львівська область, Жидачівський район, 24.11.2006 року реєстратором Жидачівська державна нотаріальна контора накладено заборону (архівний запис) №4109607, підставою обтяження є - повідомлення №б/н, 01.01.1966, Жидачівська держконтора, алф. ст.7/25-2/1966. Власник ОСОБА_1 , причина відсутності коду: архівний запис.

Додаткові дані: Архівний номер: 3136955LVOV51, Архівна дата:04.12.2001, Дата виникнення: 001.01.1966, № реєстратора:, внутр..№71012С252DF23D2C3B59, комментарий:25-2/1966 алф.ст.7.

Згідно листа-відповіді Львівського державного нотаріального архіву №3017/01-21 від 15.12.2020 року, який адресований ОСОБА_2 , яка діє від імені ОСОБА_1 , на запит від 15.12.2020 року вх..№4089/01-21 щодо надання інформації про накладення заборони Жидачівською державною нотаріальною конторою 01.01.1966 року на відчуження майна належне ОСОБА_1 та відомостей про її зняття Львівський державний нотаріальний архів повідомляє:

«Реєстр для реєстрації заборон Жидачівської державної нотаріальної контори за 1966 рік» на зберіганні у Львівському державному нотаріальному архіві не знаходиться. В «Алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна, 1958-1990 р.р. Жидачівської державної нотаріальної контори» на сторінці 7 є запис:

Прізвище, ім`я по батькові фізичної особи, якій надана позика та номер реєстру - ОСОБА_1 №25.

Виходячи з вищенаведеного, надати інформацію щодо накладеної заборони Жидачівською Державною нотаріальною конторою 01.01.1966 р. відчуження на належне майно ОСОБА_1 та ідентифікувати його особу - неможливо (а.с.16).

Вирішуючи даний спір суд виходить з такого.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України та ч.1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.319 ЦК України).

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Обмеження у здійсненні прав конкретного власника полягає у звуженні того обсягу прав яким загальна норма закону наділяє усіх власників. Це не є загальна норма, а виняткова ситуація, яка може бути наслідком неправомірної поведінки власника.

В даному випадку в діях позивача не встановлено неправомірної поведінки.

Як зазначалось вище, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на невизначене майно, яке розташоване: Львівська область, Жидачівський район, підтверджено знаходження майна ОСОБА_1 під забороною (арештом) на підставі повідомлення №б/н, 01.01.1966, Жидачівська держконтора, алф. ст.7/25-2/1966.

Одночасно, як видно із вищевказаного реєстру, то у такому відсутні будь-які інші обтяження на майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно п.1 ч.2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі, зокрема судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили.

Відповідно до ст. 73 Закону України "Про нотаріат" нотаріус за місцезнаходженням житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна або за місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладає заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, іншої юридичної особи про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); за зверненням органу опіки та піклування з метою захисту особистих і майнових прав та інтересів дитини, яка має право власності або проживає у жилому будинку, квартирі, іншому приміщенні, на відчуження якого накладається заборона; при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 74 Закону України "Про нотаріат", одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір;про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

В матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в забороні відчуження майна позивача, матеріали справи, а також надані документи не містять даних про необхідність в даній забороні.

Крім цього, суд враховує правову позицію Верховного Суду, зроблену 12 жовтня 2022 року у справі № 203/3435/21(провадження № 61-5467св22) відповідно до якої суд дійшов висновку, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

При розгляді справи встановлено, що позивач в передбаченому законом порядку набув право власності на нерухоме майно, встановити обґрунтованість накладення заборони на спірне майно не представляється можливим, час, що пройшов з часу накладення заборони, а також відсутність будь-яких майнових претензій до боржника, свідчать про втрату актуальності існування такого обтяження, наявність даної заборони майна порушує законні права та інтереси позивача щодо розпорядження належним їй майном, які підлягають судовому захисту.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на відсутність обґрунтованих підстав для обмеження права власності позивача, наявність обтяження майна позивача, що перешкоджає йому вільно розпоряджатися таким майном, приймаючи до уваги, що іншого способу захисту порушеного права власності позивача, аніж того, що ним обрано, за наявних обставин не вбачається, ураховуючи завдання цивільного судочинства, метою якого є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, зокрема, фізичних осіб, суд не вбачає підстав для продовження обтяження на майно, а тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд знімає лише той тип обтяження, який стосується виключно майнаОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та був застосований державним нотаріусом Жидачівської ДНК на підставі повідомлення №б/н, 01.01.1966, Жидачівська держконтора, алф. ст.7/25-2/1966.

Керуючись ст.ст. 12,81,141, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Жидачівської державної нотаріальної контори про усунення перешкод в розпорядженні нерухомим майном - задовольнити.

Зняти заборону на відчуження (арешт) з всього нерухомого майна, належного ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), що зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тип обтяження - заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження №4109607, зареєстровано 24.112006 року реєстратором Жидачівська державна нотаріальна контора, підстава обтяження - повідомлення №б/н, 01.01.1966, Жидачівська держконтора, алф. ст.7/25-2/1966.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16 грудня 2022 року.

Головуючий суддя С.І. Сливка