Дата документу 23.06.2022
Справа № 501/713/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Смирнова В.В.,

за участі: секретаря судового засідання Кочкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморськ цивільну справу № 501/713/22 за

позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1

до

відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», місцезнаходження за адресою: 01133, м. Київ, вул. Лесі Українки, буд. 26, офіс 407,

предмет та підстави позову: про захист прав споживачів,

учасники справи не з`явилися.

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

ВСТАНОВИВ:

І виклад позиції позивача та відповідача.

14.02.2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі відповідач) про захист прав споживачів (а.с.1-8).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.11.2021 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит (далі - Кредитний договір) на суму 10 000,00 грн., шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку позичальника, зазначений в анкеті-заявці в Особистому кабінеті позивача.

Вважає, що Договір про надання споживчого кредиту від 06.11.2021 року, за яким ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надав ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 10 000,00 грн. - недійсним. Тому змушена звернутись за захистом своїх прав, та просить суд:

Зупинити нарахування відсотків, пені та штрафних нарахувань за кредитним договором без номеру укладений 06.11.2021 року між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ЕДРПОУ 38548598).

Визнати кредитний договір без номеру укладений 06.11.2021 року, між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ЕДРПОУ 38548598) недійсним.

Стягнути з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ЕДРПОУ 38548598) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн., на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» позовні вимоги не визнав, надав до суду відзив, просив відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 38-44).

ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву про відкладення судового засідання (а.с. 35).

Представник відповідача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» позовні вимоги не визнав, надав до суду відзив, просив відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 38-44).

В судове засідання позивач не з`явився, сповіщався належним чином, про причини неявки не сповістив (а.с. 30, 34).

Відповідач судове засідання не з`явився, про дати слухання справи сповіщався належним чином, про причини неявки суд не сповістив (а.с. 31-32).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 21.02.2022 року відкрито провадження по справі (а.с. 27).

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

06.11.2021 року позивач ОСОБА_1 уклала з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в електронному вигляді кредитного договору без номеру та сума кредиту становить 10 000,00 грн. (а.с. 45-48).

V. Оцінка Суду.

Згідно п. 6.1 Кредитного договору, цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Згідно п. 6.2. Кредитного договору, розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (8М8) на мобільний

телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене Позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток або у СМС-повідомленні з мобільного телефонного номеру Позичальника на номер НОМЕР_2 (вартість відправки СМС-повідомлення для Позичальника визначено у Правилах). Після укладення цей Кредитний договір надається Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими Позичальником Товариству.

Частинами 3,4,5,6 ст. 11 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом пере направлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правовику нікчемним. (6). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правовим має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно п. 12 ст. З Закону «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правовику засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (додаток 5 та 11 та 12).

Укладаючи кредитний договір Позивач та Відповідач вчинили дії визначені ст. 11 Закону «Про електронну комерцію», хронологія вчинення дій Позивачем щодо укладення Кредитного договору у формі електронного правочину описана в додатку 12. Позивач підписав Кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором (у відповідності до ст. 12 Закону), що підтверджується роздруківкою з електронного файлу з інформаційно-телекомунікаційної системи Позивача (LogFile застосування коду (а.с. 108) ). Після чого, укладений кредитний договір розміщено в особистому кабінеті Позивача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п. 2.1. Кредитного договору на його картку, що підтверджується додатком 9.

Статтею 205 ЦК України щодо форм правочину, способу волевиявлення встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до п. 6.4. Кредитного договору, укладення Товариством Кредитного договору з Позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей Договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. Кредитного договору).

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) було здійснено аналіз та узагальнення деяких питань судової практики щодо визнання договорів недійними, який викладено в Аналізі окремих питань судової практики, що виникають при застосуванні судами рекомендаційних роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» (далі - Аналіз).

Так, в Аналізі ВССУ передбачено, що при розгляді справ судами про визнання договорів недійсними, необхідно визначати момент їх укладення, оскільки судом не визнається недійсним договір, який визначається неукладеним. Згідно з висновком Аналізу ВССУ, до неукладених можна віднести договори, для яких сторонами не дотримано встановлених законодавством умови їх укладення (відсутність досягнутої згоди щодо істотних умов договору; стороною не отримано акцепт на направлену оферту; не передано майно, яке згідно з договором передбачається передати; відсутність державної реєстрації договору для якого чинним законодавством передбачена така реєстрація і т. п.). Вимога про визнання договору недійсним, оскільки за твердженнями Представника Позивача він є неукладеним, не відповідає можливим способам захисту прав та Інтересів, передбачених Законом «Про захист прав споживачів», що передбачає в подальшому відмову у задоволенні відповідного позову.

Позивачем не вірно обрано спосіб захисту свого права (яке до того ж не порушено), а саме він просить визнати неукладений договір, тобто такий, що не відбувся - недійсним, з чим погоджується і ВССУ, про, що зазначено вище.

Таким чином, Кредитний договір є таким, що укладений з додержанням вимог закону в тому числі в частині письмової форми. Волевиявлення на укладення якого Позивач виявив у момент досягнення згоди з усіх істотних умов, направивши Відповідачу підписану електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідь про прийняття пропозиції укласти електронний кредитний договір (акцепт) у формі електронного повідомлення.

На підставі вищевикладеного, Позивач міг передбачити всі наслідки, був ознайомлений з умовами кредитування та відповідальністю за порушення кредитних зобов`язань по Кредитному договору. Крім того, екземпляр кредитного договору розміщено в електронному кабінеті позичальника.

Позивач посилається на не повідомлення його про інформацію, яка має бути надана згідно ст. І1 закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно ст. 11 закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Згідно ч. 2 ст. 9 закону України «Про споживче кредитування», зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною Формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг, а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Як вбачається з додатку 2 до кредитного договору (паспорт споживчого кредиту) Позивачем було підписано окрім самого договору ще й паспорт споживчого кредиту. Відповідач не обмежував Позивача у часі для ознайомлення останнього з умовами кредитного договору і Позивач мав час та всі можливості ознайомитись з зазначеною інформацією. Посилання позивача на невиконання Відповідачем обов`язку по наданню інформації не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи зокрема паспортом споживчого кредиту.

Згідно ч. 2 ст. 12 закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» перед укладенням договору про надання фінансових послуг фінансова установа чи інший суб`єкт господарювання, що надає фінансові послуги, зобов`язані повідомити клієнта у письмовій або електронній формі, у тому числі шляхом надання клієнту доступу до такої інформації на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, про: 1) особу, яка надає фінансові послуги: а) найменування (для фізичної особи - підприємця: прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові), місцезнаходження, контактний телефон і адреса електронної пошти' особи, яка надає фінансові послуги, адреса, за якою приймаються скарги споживачів фінансових послуг; б) найменування особи, яка надає посередницькі послуги (за наявності); в) відомості про державну реєстрацію особи, яка надає фінансові послуги; г) інформацію щодо включення фінансової установи до відповідного державного реєстру фінансових установ або Державного реєстру банків; ґ) інформацію щодо наявності в особи, яка надає фінансові послуги, права на надання відповідної фінансової послуги; д) контактну інформацію органу, який здійснює державне регулювання щодо діяльності особи, яка надає фінансові послуги; 2) фінансову послугу загальну суму зборів, платежів та інших витрат, які повинен сплатити клієнт, включно з податками, або якщо конкретний розмір не може бути визначений - порядок визначення таких витрат; 3) договір про надання фінансових послуг: а) наявність у клієнта права на відмову від договору про надання фінансових послуг; б) строк, протягом якого клієнтом може бути використано право на відмову від договору, а також інші умови використання права на відмову від договору; в) мінімальний строк дії договору (якщо застосовується); г) наявність у клієнта права розірвати чи припинити договір, права дострокового виконання договору, а також наслідки таких дій; ґ) порядок внесення змін та доповнень до договору; д) неможливість збільшення фіксованої процентної ставки за договором без письмової згоди споживача фінансової послуги; 4) механізми захисту прав споживачів фінансових послуг: а) можливість та порядок позасудового розгляду скарг споживачів фінансових послуг; б) наявність гарантійних фондів чи компенсаційних схем, що застосовуються відповідно до законодавства.

Правила кредитування, а також типова форма кредитного договору розміщені на сайті Товариства та доступні в мережі Інтернет та доступні за посиланням https://tengo.ua/s/documents.

Посилання позивача на невиконання Відповідачем обов`язку по наданню інформації не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи зокрема паспортом споживчого кредиту.

Таким чином, посилання Позивача на порушення Відповідачем свого обов`язку по наданню інформації, є безпідставним та спростовується матеріалами справи.

По-четверте, з приводу посилання Позивача на порушення Відповідачем норм ст. 18 Закону «Про захист прав споживачів».

Позивач посилається на, нібито, невідповідність пені розмірам встановленим законодавством України. Дане твердження також не відповідає дійсності.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 закону України «Про споживче кредитування» 2. У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.

Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу викладеного можна зробити висновок, що проценти, сплачувані позичальником згідно з договором за користування кредитними коштами понад установлений у договорі строк за своєю правовою природою є забезпеченням виконання позичальником узятих на себе зобов`язань за кредитним договором та є відмінними від неустойки.

ВГСУ, вирішуючи цей спір, звертає увагу на те, що пеню необхідно відрізняти від процентів за користування чужими коштами. Проценти за користування чужими коштами є платою саме за користування ними, а не санкцією за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання.

Передбачені договором проценти не є неустойкою (штрафом, пенею), а є саме процентами за користування товарним кредитом та стягуються незалежно від наявності вини боржника (див. також лист ВГСУ від 29.04.2013 р. №01-06/767/2013).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про захист персональних даних" - підставою для обробки персональних даних є укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.

Таким чином, підставою для обробки Товариством персональних даних Позичальника є не лише його згода на обробку персональних даних, яку було надано Позичальником Товариству до укладення договору, а і самі Кредитні договори.

Законодавець не обмежує розмір процентів за кредитними договорами, а навпаки відносить це до принципу свободи договору. Позивач підписуючи кредитний договір погодився з розміром процентів та умовами їх нарахування, а тому її посилання на невідповідність пені вимогам закону є безпідставними.

Крім того пеня взагалі не нараховувалась Позивачці за даним кредитним договором.

Позивач мала можливість продовжувати користуватися коштам за пільговою ставкою, для чого нею мало бути вчинено пролонгацію кредитного договору, згідно з його умовами. Позивач кілька разів користувалася цією можливість, а після чого перестала сплачувати кредит взагалі.

З приводу персональних даних Позивач посилається, на те, що Відповідач не повідомив її про умови та строки обробки її персональних даних. Однак дане також не відповідає дійсності.

З метою отримання кредиту від Товариства кожен позичальник повинен надати згоду на обробку його персональних даних, без надання такої згоди (зміст якої викладено у місці її надання) неможливо (в т. ч. з причин технічного налаштування роботи сайту) подати заяву та відповідно отримати кредит.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про захист персональних даних" - підставою для обробки персональних даних є укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.

Таким чином, підставою для обробки Товариством персональних даних Позичальника є не лише його згода на обробку персональних даних, яку було надано Позичальником Товариству до укладення договору, а і самі Кредитні договори.

Ст. 15 Закону України «Про захист персональних даних» зазначає, що Персональні дані підлягають видаленню або знищенню у разі:

1)закінчення строку зберігання даних, визначеного згодою суб`єкта персональних даних на обробку цих даних або законом;

2)припинення правовідносин між суб`єктом персональних даних та володільцем чи розпорядником, якщо інше не передбачено законом;

3)видання відповідного припису Уповноваженого або визначених ним посадових осіб секретаріату Уповноваженого;

4)набрання законної сили рішенням суду щодо видалення або знищення персональних даних.

Таким чином, посилання позивача на порушення ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» ч. 5,11 закону України «Про захист персональних даних» є безпідставними. А дії ТОВ «МІЛОАН» є такими, що повністю відповідають нормам чинного законодавства України.

З приводу стягнення судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу, Товариство заперечує дане в повному обсязі, оскільки заявлені витрати на правову допомогу є явно завищеними та не відповідають вимогам розумності, крім того, до матеріалів справи не додано акту приймання-передачі робіт, що нібито були сплачені Позивачем.

На підставі вище викладеного, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання кредитного договору без номеру укладеного 06.11.2021 р., недійсним та позовних вимог щодо зупинення нарахування відсотків, пені та штрафних нарахувань за даним Договором. Позивачем не доведено переконливих та істотних доводів щодо недійсності кредитного договору без номеру укладеного 06.11.2021 р.

Керуючись ст.ст. 6, 203, 215, 230, 534, 627, 628, 629, 638, 640, 641 ЦК України, ст.ст. 43, 49, 191.ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про:

Зупинення нарахування відсотків, пені та штрафних нарахувань за кредитним договором без номеру укладений 06.11.2021 року між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ЕДРПОУ 38548598).

Визнання кредитний договір без номеру укладений 06.11.2021 року, між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ЕДРПОУ 38548598) недійсним.

Стягнення з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ЕДРПОУ 38548598) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн., на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області В.В.Смирнов