Справа № 182/2823/22
Провадження № 2/0182/2069/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.11.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 , уродженець села Тинівка Жашківського району Черкаської області, який на момент своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, побудований до 1992 року, та приватизовану земельну ділянку, площею 0,14 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . За своє життя, на випадок своєї смерті, чоловік розпорядження щодо належного йому майна, не зробив. Його спадкоємцями за законом першої черги є вона - його дружина - та їх діти відповідачі по справі. Інших спадкоємців а ні за законом, а ні за заповітом у нього не має. Для оформлення своїх спадкових прав у встановлений законом строк вона звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Максименко О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідачі подали заяви про відмову від прийняття спадщини на її користь. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.12.2021 року, нею оформлена у спадок земельна ділянка, площею 0,14 га, за кадастровим № :02:008:0008, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Державна реєстрація права власності на земельну ділянку проведена 20.12.2021 року, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Щодо оформлення іншого спадкового майна, а сааме - житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , їй було відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на відповідний житловий будинок. Для вирішення цього питання приватним нотаріусом запропоновано звернутись до Нікопольського міськрайонного суду. Згідно довідки КП «Нікопольське МБТІ» від 13.05.2022 року за № 91, право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , не зареєстровано. Оформлюючи спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 , нею, дійсно, не було надано правовстановлюючий документ, який би свідчив про належність житлового будинку померлому, в зв`язку з тим що за своє життя він такий документ не отримав та право власності на нього не зареєстрував. Вказаний житловий будинок був збудований її чоловіком в 1985 році, про що свідчить характеристика будинку, зазначена в технічному паспорті, який був виготовлений КП Нікопольське «МБТІ» 13.05.2022 року, взамін старого. Будівництво житлового будинку здійснювалось ним на відведеній земельній ділянці з цільовим призначенням - для будівництва житлового будинку. В подальшому земельна ділянка чоловіком була приватизована, про що свідчить отриманий ним державний акт на право приватної власності на землю від 23.09.1996 року. В 2013 році за замовленням ОСОБА_4 , земельній ділянці під житловим будинком було присвоєно кадастровий номер № :02:008:0008, який зареєстровано в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку. Збудований житловий будинок її чоловік ОСОБА_4 зареєструвати не встиг, як і отримати відповідний правовстановлюючий документ на нього. Тому, постановою приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу, Максименко О.В. від 22.06.2022 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а сааме: видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до листа Держбуду від 23.03.1999 року та п.3 постанови Кабінету Міністрів від 09.09.2009 року № 1035 «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, спорудженими без дозволу на будівництво», до серпня 1992 року оформлення права власності на будинки проводили органи місцевого самоврядування на основі висновку про технічний стан будинку, складений у бюро технічної інвентаризації і документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташований зазначений об`єкт. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється, що по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто, до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності, одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли, за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями, отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть, якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. Враховуючи всі обставини та надані нею письмові докази, вважає, що житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_2 , був побудований її чоловіком ОСОБА_4 , згідно порядку та діючих норм закону, які діяли на той час. Він будував його на земельній ділянці, яка була виділена йому для індивідуального будівництва житлового будинку і в подальшому ним була приватизована. Згідно нового технічного паспорту, який виготовлено КП «Нікопольським МБТІ» 13.05.2022 року, збудований житловий будинок отримав технічний висновок, де були зазначені його характеристики та рік самої побудови - 1985, тобто, до 5 серпня 1992 року. А тому вона як спадкоємець за законом має всі правові підстави набути право власності на нього в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 в судовому порядку. На даний час вона як спадкоємиця за законом оформити спадок на вказаний житловий будинок через нотаріуса не може в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу та реєстрації права власності на нього. За таких обставин, виходячи з приписів ст.16 ЦК України, це право підлягає захисту в судовому порядку. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин й звернулась до суду.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи за своєї відсутності, позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с.40). Відповідачі проти задоволення позову не заперечували (а.с.36, 42).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_4 (а.с.7, 109), уродженець села Тинівка Жашківського району Черкаської області, який на момент своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, побудований до 1992 року, та приватизовану земельну ділянку, площею 0,14 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . За своє життя, на випадок своєї смерті, спадкодавець розпорядження щодо належного йому майна, не зробив. Його спадкоємцями за законом першої черги є сторони по справі. Для оформлення спадкових прав у встановлений законом строк позивачка звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Максименко О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.77зв). Відповідачі подали заяви про відмову від прийняття спадщини (а.с.50, 68). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.12.2021 року, позивачкою оформлена у спадок земельна ділянка, площею 0,14 га, за кадастровим № :02:008:0008, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.100). Державна реєстрація права власності на земельну ділянку проведена 20.12.2021 року, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.100зв 101). Щодо оформлення іншого спадкового майна, а саме - житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , позивачці було відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на відповідний житловий будинок (а.с.105зв-106). Для вирішення цього питання приватним нотаріусом позивачці запропоновано звернутись до Нікопольського міськрайонного суду. Згідно довідки КП «Нікопольське МБТІ» від 13.05.2022 року за № 91, право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , не зареєстровано (а.с.107). Вказаний житловий будинок був збудований спадкодавцем в 1985 -1987 роках, про що свідчить характеристика будинку, зазначена в технічному паспорті, який був виготовлений КП Нікопольське «МБТІ» 13.05.2022 року, взамін старого (а.с.10-12). Будівництво житлового будинку здійснювалось спадкодавцем на відведеній земельній ділянці з цільовим призначенням - для будівництва житлового будинку. В подальшому земельна ділянка ОСОБА_4 була приватизована, про що свідчить отриманий ним державний акт на право приватної власності на землю від 23.09.1996 року (а.с.99). В 2013 році за замовленням ОСОБА_4 земельній ділянці під житловим будинком було присвоєно кадастровий номер № :02:008:0008, який зареєстровано в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку. Збудований житловий будинок спадкодавець ОСОБА_4 не зареєстрував.

Відповідно до листа Держбуду від 23.03.1999 року та п.3 постанови Кабінету Міністрів від 09.09.2009 року № 1035 «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, спорудженими без дозволу на будівництво», до серпня 1992 року оформлення права власності на будинки проводили органи місцевого самоврядування на основі висновку про технічний стан будинку, складений у бюро технічної інвентаризації і документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташований зазначений об`єкт.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється, що по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто, до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності, одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли, за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями, отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть, якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності.

Враховуючи всі обставини та надані позивачкою по справі письмові докази, суд вважає, що житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_2 , був побудований спадкодавцем ОСОБА_4 , згідно порядку та діючих норм закону, які діяли на той час. Він будував його на земельній ділянці, яка була виділена йому для індивідуального будівництва житлового будинку і в подальшому ним була приватизована.

За таких обставин, пеозивачка як спадкоємець за законом має всі правові підстави набути право власності на нього в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 в судовому порядку.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі же охоплення за заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені законодавством України.

Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно з ч.3 ст.1269 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, визначеному Законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 16 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями (що складається з: житлового будинку (літ.«А»), загальною площею - 55.6 кв.м. і житловою площею - 13.0 кв.м.; сараю (літ.«Б»); сараю (літ.«В»); вбиральні (літ.«Г»); душу (літ.«Д»); навісу (літ.«Е»); спорудження № 1-7, І), який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал