Справа № 128/880/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шевчук Л.П

при секретарі судових засідань Ружицькій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 у власних інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. У позовній заяві викладено наступну позицію.

27.01.2021 біля 13 год. 40 хв. відповідач ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 11184», перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам, не звернувшись за допомогою до інших осіб, під час руху заднім ходом по проїзній частині вул. Хлібна м. Вінниці з боку вул. Гоголя, в напрямку вул. Соборна, в районі будинку №91, допустив наїзд на пішохода, а саме позивача ОСОБА_1 , яка йшла з дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_2 по заїзду до прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 . Внаслідок даної події ОСОБА_1 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №84/134 від 24.02.2021, отримала тілесні ушкодження у вигляді забою ділянки правого плечового суглобу, пошкодження сухожилків ротаторної манжети, забій (синець) 5-го пальця правої стопи, що належить до легких тілесних ушкоджень. Діями відповідача ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_1 завдано матеріальної та моральної шкоди. Окрім того, неповнолітньому ОСОБА_2 завдано моральної шкоди. Завдана матеріальна шкода полягає у наступному. У зв"язку із наїздом автомобілем відповідача було пошкоджено зимові черевики позивача. Ринкова вартість яких, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №858/21-21 від 18.02.2021 станом на 27.01.2021 становить 2824,20 грн. після первинного обстеження та поставлення діагнозу МКЛ ШМД 27.01.2021 позивач почала обстеження та лікування. За первинний прийом ортопеда травматолога 28.01.2021 у ТОВ «МЦ «Альтамедика» було сплачено 270,00 грн. Рентгенографія із зображенням розміром 20х25 см та рентгенографія плечового коштувала 249,00 грн. У зв`язку з постійними та неминаючими головними болями 29.01.2021 позивач звернулася до ТОВ «Клініка сучасної хірургії та ортопедії» за консультацією до нейрохірурга, яка коштувала 400,00 грн. За направленням та рекомендацією лікаря позивачу було проведено МРТ головного мозку та судини, а також МРТ шийного відділу хребта загальною вартістю 2700,00 грн. За призначенням лікарів нею було витрачено на придбання ліків 1064,71 грн.. 11.02.2021 лікарем ортопедом травматологом було здійснено повторний прийом за який було сплачено 220,00 грн. Окрім того, у зв`язку з тим, що вона помітила зміни у поведінці дітей, які відбулися після того як на їх очах було вчинено наїзд автомобілем на їх мати, було вирішено відправити їх до психолога. За п`ять консультацій психолога було сплачено 4800,00 грн. Окрім матеріальної шкоди, їй та її неповнолітньому сину ОСОБА_2 було завдано моральної шкоди, яка полягає у наступному. Так, завдана їй моральна шкода виражається у фізичному болю та стражданнях, які вона зазнала у зв`язку з наїздом на неї автомобілем відповідача. Після наїзду та на протязі декількох днів вона відчувала дуже сильний біль, який можна було вгамувати лише після прийняття сильних знеболюючих лікарських засобів. Хоч, згідно висновку експерта, їй було завдано легкі тілесні ушкодження, та пройшло два місяці, але її й досі турбують головні болі та болі у м`язах. При цьому невідомо скільки це буде тривати; у душевних стражданнях. Так, в момент наїзду, поруч із нею йшли її діти, та коли відбувся наїзд, перше про що вона подумала, що їх збиває автомобіль. Хоч це й були долі секунди, вона в момент зіткнення відчула надзвичайний страх за життя дітей. Їй і досі важко засинати, оскільки постійно думає про те, що могли постраждати її діти. З огляду на це завдану їй моральну шкоду оцінює в розмірі 70000,00 грн. Завдана ОСОБА_2 моральна шкода полягає у наступному: за висновком фахівця від 24.03.2021 за результатами психодіагностичного обстеження ОСОБА_2 було зроблено наступні висновки «Дорожньо-транспортна пригода, свідком якої став ОСОБА_2 містить ознаки психотравмуючого випадку, що є несприятливим для особистісного, інтелектуального та психоемоційного розвитку дитини. Ступінь психотравмування дитини потребує додаткового психодіагностичного обстеження, оскільки ОСОБА_4 демонструє реакцію уникнення, яка характерна для значних постстресових реакцій. У Нікіти актуалізований страх тривожності, напруженого очікування неприємностей із зовнішнього середовища. Рекомендовано уникати ситуацій, у яких дитина матиме загрозу втрати надійності, безпеки та константності середовища. Рекомендовано забезпечити проходження курсу психологічної корекції дитини з метою подолання негативних наслідків впливу на неї надмірних стресових чинників. У разі невиконання рекомендацій існує ризик формування несприятливих наслідків у вигляді розвитку психотравми, посттрвматичного стресопохідного розладу, тощо». З огляду на це, моральну шкоду завдану відповідачем неповнолітній дитині оцінює в розмірі 50000,00 грн.

На підставі вищевикладеного просить стягнути із відповідача на її користь 12527,91 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 70000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди; стягнути із відповідача на користь ОСОБА_2 50000,00 грн. моральної шкоди»; стягнути із відповідача на її користь 16325,28 грн. судових витрат, з яких 1325,28 грн. витрат по сплаті судового збору та 15000,00 грн. витрат на правову допомогу. До матеріалів позову додано диск з відеозаписом події (а.с. 33).

Відповідачем ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву (а.с. 55-61) в якому викладено наступну позицію. Відповідач визнає позов частково, зокрема на суму 3343,20 грн. в частині матеріальної шкоди спричиненої позивачу ОСОБА_1 з наступних підстав. Так, 27.01.2021 біля 13-40 год. він, керуючи власним автомобілем марки «ВАЗ 111840», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом по проїзній частині вул. Хлібна в м. Вінниці, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , яка йшла по заїзду до прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 . Він відразу зупинив автомобіль, вийшов із нього та підійшов до ОСОБА_1 , яка стояла біля його автомобіля з дітьми. Вказана подія підтверджується відео, яке отримано ним з камери спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . До них також з боку вул. Соборна підійшла його дружина. ОСОБА_1 висловлювала незадоволення тим, що пошкодила своє взуття, на що його дружина відповіла, що ми готові поїхати до лікарні та взуттєвого магазину аби придбати їй таке взуття, яке було пошкоджено. На що ОСОБА_1 категорично заперечила. ОСОБА_1 подзвонила своєму чоловікові, який приїхав на місце події. Чоловік ОСОБА_1 емоційно відреагував на дану ситуацію та викликав працівників поліції, хоча він відразу пропонував вирішити питання мирно. Після оформлення документів ОСОБА_1 спільно із його дружиною поїхали до лікарні на обстеження. При обстеженні його дружина запропонувала ОСОБА_1 відшкодувати вартість обстеження, однак позивач категорично відмовилася. Згідно постанови слідчого СВ Вінницького РУП від 26.02.2021 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР від 27.01.2021 за №0000103, було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно висновку судово-медичної експертизи №84/134 від 24.02.2021 ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді забою ділянки правого плечового суглобу, пошкодження ротаторної манжети, забій (синець) 5-го пальця правої стопи, що належить до легких тілесних ушкоджень. Щодо позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди зазначає, що більшість доказів, які долучені ОСОБА_1 не мають відношення до завданої ним шкоди. Так, він зазначив, що визнає суму матеріальної шкоди в розмірі 3343,20 грн., яка складається з відшкодування вартості взуття 2428,20 грн. та вартості первинного прийому ортопеда травматолога від 28.01.2021 у ТОВ «МЦ «Альтамедика» в сумі 270,00 грн. та рентгенографію в сумі 249,00 грн. Інші вимоги про відшкодування матеріальної шкоди не визнання з огляду на таке.

Згідно виписки №1377 від 27.01.2021 ОСОБА_1 з діагнозом «забій правого плечового суглобу та забій 5 пальця правої стопи», було рекомендовано холод, спокій та фламідез гель та фленокс, однак чеків про придбання вказаних ліків ОСОБА_1 до позову не додала, як і не надала чеків на придбання ліків за призначенням ортопеда-травматолога від 28.01.2021. В наданих ОСОБА_1 документах на підтвердження матеріальних збитків міститься бланк замовлення повторного прийому ортопеда-травматолога, однак відсутній документ про результат такого прийому та квитанція про оплату вказаних послуг. Відповідно до висновку експерта №84/134 від 24.02.2021 ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді забою ділянки правого плечового суглобу, пошкодження сухожилків ротаторної манжети, забій (синець) 5 пальця правої стопи, що належить до легких тілесних ушкоджень. Не може бути доказом матеріальної шкоди, зокрема, вартість консультативного висновку нейрохірурга від 29.01.2021 на суму 400,00 грн. у якому зазначено про наявність у позивача такого діагнозу як «ураження м/х дисків шийного відділу хребта на грунті нестабільного остеохандрозу хребта з вторинною недостатністю у вертебро-базилярному басейні», адже вказана хвороба до отриманих травм не має відношення. Також, не може братися до уваги вартість ліків призначених і придбаних ОСОБА_1 на підставі вказаного висновку, а саме нейродар та вітамін Е вартістю 256 грн. та тівортін аспартат вартістю 461,50 грн., які не були призначені за наслідком виявлених в наслідок ДТП тілесних ушкоджень і не лікують такі ушкодження. Також не може бути доказом відшкодування матеріальної шкоди вартість МРТ від 01.02.2021 шийного відділу хребта та головного мозку та судин вартістю 2700 грн. з зазначеними у них висновками: «об`ємно-вогнищевих змін головного мозку не виявлено», «Остеохондроз шийного відділу хребта. Протрузії міжхребцевих дисків в спинномозковий канал в сегментах: СЗ-С4, С4-С5 з компресією спинномозкових корінців. Спондилоартроз». Вказані хвороби ОСОБА_1 не пов"язані з отриманими тілесними ушкодженнями. До документів, якими ОСОБА_1 обгрунтовує матеріальні збитки також долучено чек про купівлю нею ліків на суму 347,21 грн. Документів щодо призначення лікарями даних ліків Позивачем не надано. Згідно інструкції для медичного застосування лікарського засобу «Контролок», показання для вказаного препарату є лікування рефлюкс-езофагіт, ерадикація Helicobacter pylori у пацієнтів з H.pylori- асоційованими виразками шлунку та дванадцятипалої кишки у комбінації з відповідними антибіотиками, виразка дванадцятипалої кишки, виразка шлунку, синдром ОСОБА_5 та інші гіперсекреторні патологічні стани. Вказані хвороби, також не мають відношення до отриманих позивачем під час ДТП ушкоджень. Також, він заперечує щодо стягнення із нього коштів в сумі 4800 грн. за п"ять консультацій психолога, на які були направлені її діти. Адже вартість вказаних послуг не є складовою матеріальних збитків отриманих позивачем внаслідок ДТП. Щодо стягнення 70000,00 грн. у відшкодування на користь ОСОБА_1 моральної шкоди зазначає, що позивачем не надано жодних доказів отримання моральної шкоди внаслідок його дій, а обгрунтування якими позивач доводить наявність такої шкоди не відповідає самому змісту поняття «моральна шкода», яке закріплене в ст. 23 ЦК України. Тому заперечує в задоволенні цієї частини вимог. Щодо стягнення 50000,00 грн. у відшкодування на користь ОСОБА_2 моральної шкоди також заперечує, оскільки ним не було вчинено жодних неправомірних дій щодо ОСОБА_2 .. Він не порушував його права, а тому вважає, що відсутні правові підстави для стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_2 .. Заявлена до відшкодування на користь ОСОБА_2 моральна шкода не узгоджується із приписами ст.ст. 1167, 1168 ЦК України. Окрім того, наданий висновок фахівця від 24.03.2021 за результатами психодіагностичого обстеження ОСОБА_2 містить неправдиву інформацію щодо події ДТП, тому ставиться ним під сумнів. Зокрема, у результатах обстеження зазначено, що «деякий час після пригоди мати лежала на пішохідному переході і Нікіта намагався її підняти». І саме ця ситуація, згідно висновку вплинула на психоемоційний стан ОСОБА_2 вказане не відповідає матеріалам справи та відеоматеріалам. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення матеріальної шкоди на суму 3343,20 грн. В задоволенні решти позовних вимог просить відмовити. До матеріалів відзиву додано диск з відеозаписом події (а.с. 62).

Також, відповідачем ОСОБА_3 , 04.06.2021 подано письмові пояснення із фототаблицею (а.с. 66-67), відповідно до яких зазначено невідповідність деяких тверджень позивачів фактичним обставинам справи. Так, відповідно до інформації, яка міститься у висновку експерта №84/134 від 24.02.2021 у розділі «Зі слів обстежуваної», зокрема зазначено наступне: «перший удар прийшовся в ділянку лівого стегна, внаслідок чого обстежувана впала на правий бік, потім автомобіль заднім колесом наїхав на праву стопу». З доданого ним відеозапису з камер відеоспостереження магазину «VERO boutique», при по кадровому перегляді видно, що автомобіль проїхав повз ОСОБА_1 на деякій відстані від лівого стегна, після чого з невідомих причин, вона здійснила рух задньою частиною тазу назад в бік автомобіля і наштовхнулася на заднє праве крило автомобіля. При цьому, жодних ознак впливу автомобіля (нахилів, переміщень частин тіла синхронно з автомобілем, розвороту тулуба відносно опорної лівої ноги і т.і.) не зафіксовано. Тобто, безпосередня частина ДТП раптове падіння потерпілої під автомобіль не викликане контактуванням з транспортним засобом, а заявлений наїзд на ліве стегно надуманий. В подальшому при застосуванні екстреного гальмування, автомобіль зупинився і при цьому ОСОБА_1 знаходилася у вертикальному положенні. Після зупинки автомобіль лише відкочувався від ОСОБА_1 в бік проїзної частини і здійснити наїзд на ногу не міг, а тим більше, знаходячись з лівого боку наїхати на зовнішню частину правої стопи. Тож, за даних обставин позивачами не дотримано вимог ст. 81 ЦПК України.

Окрім того, відповідачем ОСОБА_3 14.12.2021 подано письмові пояснення (а.с. 124-125) відповідно до яких на всіх стадіях розгляду ДТП, починаючи з досудового розслідування №0000103 від 27.01.2021 та розгляду справи про адміністративне правопорушення №127/7792/21 у Вінницькому міському суді, належним чином не досліджено та жодним доказом не встановлено механізм ДТП, що не дозволяє в свою чергу, встановити причинно-наслідковий зв`язок між його діями і джерелом підвищеної небезпеки, та заподіянням шкоди. В силу приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тобто, рішення суду у справі про адміністративне правопорушення про порушення ним ПДР, не роблять його автоматично винуватим за всі можливі наслідки ДТП і підставою звільнення від доказування є лише розглянуті, встановлена і належним чином доведені у відповідності до закону обставини. В поясненнях від 04.06.2021 звернуто увагу на те, що позивачами не подано доказів, а голослівно заявлений ОСОБА_1 механізм ДТП, спростовано поданими відеодоказами. Тому у матеріалах справи не встановлено причинно-наслідковий зв`язок між його діями, джерела підвищеної небезпеки та заподіянням шкоди. На його думку, характер падіння в зворотньому від руху напрямку, зазвичай відбувається в результаті підсковзування відштовхуючої ноги, а, зважаючи на пору року і обледенілий сніг, який видно на відео з місця події, таке припущення, механізму ДТП, досить таки ймовірне. В будь якому разі механізм ДТП не встановлено жодними доказами. Аналізуючи відео та матеріали справи, вважає, що причиною падіння ОСОБА_1 став простий випадок, або непереборна сила, тобто падіння було викликане перешкодою поза його контролем. Оскільки випадок заздалегідь передбачити неможливо, він характеризується суб`єктивною невідворотністю. Випадок і непереборна сила відносяться до тих обставин, які за загальним правилом, звільняють від цивільно-правової відповідальності. В силу ч. 2 ст. 820 ЦПК України він відмовляється від завдання будь якої шкоди позивачам, оскільки помилявся визнаючи механізм ДТП, що базувався на омані ОСОБА_1 .. Без встановленого допустимими доказами механізму ДТП, неможливо встановити причинно-наслідковий зв`язок між його діями і наслідками, а за відсутності такого зв`язку не виникають зобов`язання відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦПК України. З огляду на викладене просить в задоволенні позову відмовити.

Окрім того, відповідачем ОСОБА_3 14.12.2021 подано письмові пояснення із фототаблицею (а.с. 126-128) щодо висновку судово-психологічної експертизи №5138/21-21 від 09.11.2021. В даному документів експерт складаючи морально-психологічний портрет, посилається виключно на відверто ідеалізуючі, суб`єктивні характеристики близьких досліджуваним особам людей та співробітникам ОСОБА_1 з якими вона в хороших, партнерських відносинах. У висновку з незрозумілих причин фахово не проаналізована і не відображена в аналізі вихідних даних реальна, зафіксована незаангажована технічними засобами поведінка позивача під час виникнення ДТП. Рухаючись по тротуару вул. Хлібна в напрямку сул. Соборна, ОСОБА_1 з двома дітьми мала б дотримуватися п.п. 1.3.1.4 ПДР в яких зазначено, що учасники дорожнього руху зобов"язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил та, що кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Відповідно до п.п. 4.1, 4.7 ПДР пішоходи повинні рухатися по тротуарах і пішохідних доріжках, переходити проїзну частину по пішохідних переходах, а у разі їх відсутності на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч. Не дійшовши до пішохідного переходу близько 20 метрів, ОСОБА_1 зупинилася на краю тротуару, повернула голову в бік автомобіля, що рухався в її напрямку з увімкненим яскравим світловими попереджувальними ліхтарями заднього ходу. Проігнорувавши наближення автомобіля, вона раптово, всупереч вимогам п.п. 4.1, 4.7 ПДР, вийшла на проїзну частину і повела за собою дітей, свідомо ставлячи під загрозу своє життя і здоров`я, як фізичне так і психологічне, так і життя і здоров"я своїх дітей. В цьому епізоді ОСОБА_1 охарактеризувала себе як особа з низькою правовою культурою, проявила схильність до безпідставного ризику, безвідповідальність по відношенню до безпеки та виховання дітей. В наступному епізоді ОСОБА_1 проявила схильність говорити неправду, що ставить під сумнів правдивість реальних проявів моральних та силу фізичних страждань від наслідків ДТП, які містяться виключно в заявах позивачів і близьких до них людей і не мають жодного підтвердження з незалежних джерел. Не відмічені зміни в поведінці ОСОБА_2 в характеристиці з навчального закладу. Також не надано належну оцінку тому факту, що при зверненні до терапевта та невропатолога зі скаргами н головний біль, тривогу, поганий сон і т.і., які ОСОБА_1 пов`язує з моральною шкодою, завданою ДТП, фахівці, заявлені розлади здоров`я пов`язали з діагнозами непричетними до події, що розглядається (запалення легень, остеохондроз). В розділі «За результатами психодіагностичного обстеження встановлено:», зокрема зазначено, що особистості ОСОБА_1 притаманні риси «самокритичності», а також «Діагностується схильність до переносу відповідальності за події у житті, у зовнішній світ (обставини та/або інші люди)», це діаметрально протилежні якості і їх поєднання в одній особі, м`яко кажучи, проблематичне. Решта матеріалів висновку також базуються на загальних, притаманних в будь яких сім`ях, батькам і дітям, почуттях піклування, тривоги один за одного. Також, жодним чином не аргументовано, чому моральні переживання віднесені до наслідків його дій, а не викликані зазначеними вище притаманними рисами самокритичності, адже ніхто не заважав ОСОБА_1 безпечно пройти до перехрестя і перетнути дорогу по пішохідному переходу, здійснення ним маневру по проїзній частині вулиці заднім ходом на прилеглу територію ніяким чином не порушувало б безпеки їх проходу. Намагання експерта поєднати непоєднуване, яскраво виражена ідеалізація досліджуваних осіб, намагання уникнути незалежної, незаангажоаної оцінки матеріалів справи, ставить під сумнів об`єктивність висновку. Враховуючи вищевикладене просить не брати до уваги висновок експерта №5138/21-21 від 09.11.2021.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Цвик А.О. в судове засідання не з`явилися, представник позивачки ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити та стягнути із відповідача на користь позивачки ОСОБА_1 12527,91 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 58500,00 грн., що становить 9 мінімальних заробітних плат, у відшкодування моральної шкоди, а на користь позивача ОСОБА_2 29250,00 грн., що становить 4,5 мінімальних заробітних плат, у відшкодування моральної шкоди.

Окрім того, представником позивача ОСОБА_1 13.06.2021 подано до суду заяву, в якій він вказав, що відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу буде подано протягом 5 днів з дня ухвалення рішення суду (а.с. 141).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив в задоволенні позову відмовити, а справу розглянути у його відсутність.

Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається, нез`явлення позивача не перешкоджає вирішенню спору, а відтак судом ухвалено проводити судове засідання у відсутність сторін.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою суду від 30.03.2021 позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без руху, визначено недоліки позовної заяви, порядок та строк їх усунення (а.с. 40).

Ухвалою суду від 19.04.2021 позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі; призначено підготовче судове засідання (а.с. 50).

Ухвалою суду від 21.07.2021 задоволено клопотання позивачів про призначення у справі судової психологічної експертизи, призначено судову психологічну експертизу, провадження у справі було зупинено до надходження висновку експертизи (а.с. 75-76).

Ухвалою суду від 26.11.2021 поновлено провадження у справі, призначено дату підготовчого судового засідання (а.с. 120).

Ухвалою суду від 14.12.2021 закрито підготовче судове засідання, призначено справу до розгляду по суті (а.с. 132).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України Серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Комарів Вінницького району Вінницької області, зареєстрована в АДРЕСА_2 (а.с. 5).

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с. 7).

Згідно копії висновку експерта №84/134 від 24.02.2021 (а.с. 9-10) судово-медичної експертизи ОСОБА_1 , яка була проведена на підставі постанови слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Вітюка В.А. від 27.01.2021, на підставі судово-медичного обстеження ОСОБА_1 , вивчення даних «Медичної карти амбулаторного хворого» б/н та без вказаного медичного закладу, «Виписки» №137 від 27.01.2021 з МКЛ ШМД (а.с. 14), «Первинного прийому ортопеда-травматолога» з медичного центру «Альтамедика» від 28.01.2021 на її ім`я (а.с. 15), двох рентгенівських знімків з маркуванням « ОСОБА_1 27.01.2021 2752» з описом та «Pilipchuk ^ O.p.^^^… ID 18 … 28/01/2021» (а. с. 16), у ОСОБА_1 мали місце тілесні ушкодження: забій ділянки правого плечового суглобу, пошкодження ротаторної манжети, забій (синець) 5-го пальця правої стопи. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_1 виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), за давністю утворення відповідають терміну, вказаному у постанові про призначення експертизи 27.01.2021, за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (більше 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я.

З копії Виписки №317 від 27.01.2021 МКЛ ШМД у ОСОБА_1 встановлено діагноз: забій правого плечового суглобу та забій Vпальця правої стопи. Рекомендації лікаря: холод, спокій, фламідез гель, фленокс (а.с. 14).

Позивачці ОСОБА_1 28.01.2021 було проведено первинний прийом ортопеда-тарвматолога у ТОВ «Медичний центр «Альтамедика» (а.с. 15) та нею сплачено за первинний прийом ортопеда-травматолога 270 грн. (а.с. 15).

Також, 28.01.2021 позивачкою ОСОБА_1 було сплачено 249 грн. за послуги рентгенографії з зображенням розміром (20х25 см) в сумі 60 грн. та рентгенографії плечового суглобу в сумі 189 грн. у ТОВ «Медичний центр «Альтамедика» (а.с. 16).

За результатами первинного прийому ортопеда-травматолога 28.01.2021 позивачці ОСОБА_1 встановлено попередній діагноз гостре пошкодження сухожилків ротаторної манжети; ПФС плечового суглобу ІІ ст.. Призначено: обмеження фізичного навантаження на праву верхню кінцівку (фіксація в бандажі 2 тижні), кріотерапія, німесил, репарил гель, ЛФК ІІ період (а.с. 17).

Згідно копії висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0000103 від 18.02.2021, що проведена на підставі постанови слідчого СВ Вітюка В.А. від 15.02.2021 (а.с. 11-13), ринкова вартість наданої на дослідження пари жіночих зимових черевиків торгової марки «Vitto Rossi» моделі «VS000068231» (14DE-807-M-09-1A) з урахуванням зносу, станом на момент вчинення злочину 27.01.2021, складала 2824,20 грн.

Постановою слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Вітюка В.А. від 26.02.2021 закрито кримінальне провадження, яке 27.01.2021 внесено до ЄРДР за №0000103, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в діях водія ОСОБА_3 (а.с. 8).

Також, даною постановою слідчого вирішено копію цієї постанови направити начальнику Управління патрульної поліції м. Вінниці у Вінницькій області для притягнення водія ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення п.п. 10.1, 10.9 ПДР України.

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.04.2021 (справа № 127/7792/21) визнано винним ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 20 (двадцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень на користь держави (https://reestr.court.gov.ua/Review/96556550).

Так, у даній справі судом встановлено, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №521780 від 12.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_3 , 27.01.2021 року о 13:40 хв., в м. Вінниці по вул. Хлібній, керуючи транспортним засобом «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , яка рухалась по заїзду на прилеглій території будинку №91 в напрямку до вулиці Соборна. Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, а ОСОБА_1 отримала легке тілесне ушкодження, що також підтверджується та узгоджується з протоколом огляду місця події та долученої до нього схемою місця ДТП від 27.01.2021 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_1 від 09.02.2021 року; постановою слідчого ВРЗСТ СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Вітюк В.А. від 26.02.2021 року.

Окрім того, судом в судовому засіданні було оглянуто надані сторонами диски із відеозаписами події (а.с. 33, 62) на яких з різних камер відеоспотереження, з різних ракурсів, вбачається як позивачка ОСОБА_1 разом із двома дітьми перетинає проїзну частину вулиці Хлібна в м. Вінниці. В цей час, відповідач рухаючись заднім ходом автомобілем марки «ВАЗ», здійснив наїзд на праву ногу ззаду позивачки ОСОБА_1 у той момент коли вона разом із дітьми вже перетнула проїзну частину вулиці Хлібна та знаходилася в частині, що є заїздом на прилеглій території будинку АДРЕСА_1 . Від наїзду заднім правим колесом автомобіля на праву ногу позивачки, остання впала на землю на правий бік.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-психологічної експертизи №5138/21-21 від 09.11.2021 (а.с. 94-104) дорожньо-транспортна пригода та її наслідки, що досліджуються у справі є психотравмувальними для ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 завдані страждання (моральна шкода). Кількісний еквівалент моральної шкоди (моральних страждань), спричиненої ОСОБА_1 у зв"язку з досліджуваними обставинами дорожньо-транспортної пригоди, може становити від 0 до 9 МЗП, розмір яких приймається рівнем розміру мінімальної заробітної плати в Україні, прийнятої на момент винесення рішення судом. Кількісний еквівалент моральної шкоди (моральних страждань), спричиненої ОСОБА_2 у зв"язку з досліджуваними обставинами дорожньо-транспортної пригоди, може становити від 0 до 4,5 МЗП, розмір яких приймається рівнем розміру мінімальної заробітної плати в Україні, прийнятої на момент винесення рішення судом.

Оцінюючи вказані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд відхиляє як докази завдання відповідачем ОСОБА_3 матеріальної шкоди позивачці ОСОБА_1 наступне:

- консультативний висновок нейрохірурга від 29.01.2021 із зазначенням діагнозу ураження м/х дисків шийного відділу хребта на грунті нестабільного остеохандрозу в вторинноюнедостатністю кровообігу у вертебо-базилярному басейні (а.с. 18); квитанцію від 29.01.2021 про вартість консультації лікаря нейрохірурга на суму 400,00 грн. (а.с. 19); результати МРТ шийного відділу відділу хребта позивачки ОСОБА_1 від 01.02.2021, де у неї діагностовано остеохондроз шийного відділу хребта, протрузії міжхребцевих дисків в спинномозковий канал в сегментаз: С3-С4, С4-С5 з компресією спинномозкових корінців, спондилоартроз (а.с. 20) та результатми МРТ головного мозку та судини (стандарт) позивачки ОСОБА_7 від 01.02.2021, де у неї даігностовано відсутність об`ємно-вогнищевих змін головного мозку (а.с. 21) та за які позивачкою сплачено загалом 2700 грн (а.с. 20); консультативний висновок неурохірурга від 05.02.2021із зазначенням діагнозу ураження (протрузії) м/х дисків С3-С4, С4-С5 м/х дисків на грунті нестабільного остеохандрозу хребта з вторинною недостатністю кровообігу в вертебробазилярному басейні та рекомендовано нейродар 500, вітамін Е400, тівортину аспарта (а.с. 22), таварні чеки та квитанції про придбання нейродар 500, вітамін Е400, тівортину аспартат (а.с. 24, 25), оскільки під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27.01.2021, не зафіксовано ушкодження головного мозку та спинного мозку позивачки, про це не зазначається у висновку експерта №84/134 від 24.02.2021. Тобто,позивачкою не надано належних доказів, яким чином її захворювання спинного мозку пов`язане із отриманими нею травмами, внаслідок наїзду на неї автомобілем відповідача. Відповідно, всі понесені позивачкою ОСОБА_1 витрати на консультації лікарів та придбання відповідних ліків не можуть бути доказами на підтвердження викладених у позовній заяві обставин;

- належним чином засвідчену копію квитанції на суму 347,21 грн. на придбання препарату «Контролок» (а.с. 26), оскільки даний препарат, відповідно до інструкцій, що розміщені в загальному доступі в мережі Інтренет, є засобом для лікування виразки шлунку та дванадцятипалої кишки;

- копію замовлення на проведення повторного прийому лікаря ортопеда-травматолога на суму 220,00 грн. (а.с. 23), оскільки окрім цього замовлення із ціною послуги, інших доказів не надано. Тобто, даний документ вказує лише на те, що позивачка замовила у ТОВ «МЦ «Альтамедика» таку послугу, як повторний прийом ортопеда-травматолога, проте, доказів проходження повторного огляду та його результати, як і докази оплати цих послуг, позивачем не надано;

- належним чином засвідчені копії квитанцій по оплаті п`яти консультацій психолога на загальну суму 4800 грн., оскільки необхідність звернення до психолога з приводу змін у поведінці дітей, як зазначає позивачка у позовній заяві, нею було прийнято самостійно, без будь якої попередньої консультації та висновку відповідного медичного працівника, який би визначав необхідність у проведенні психологічних консультацій для дітей та корекції їх поведінки.

У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст.ст.15-16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам;

-виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п. 1.4 ПДР).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків (п. 1.5 ПДР).

Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності (п. 1.7 ПДР).

Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п. 10.1 ПДР).

Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб (п. 10.9 ПДР).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що порушення вимог п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 27.01.2021 біля 13-40 год. під час руху заднім ходом автомобіля марки «ВАЗ 11184», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Вінниці по вул. Хлібна, і спричиненням пішоходу ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку.

Відповідач ОСОБА_3 порушив Правила дорожнього руху, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , чим спричинив їй легкі тілесні ушкодження, позивачка ОСОБА_1 з цього приводу зверталася до медичних установ, на що нею було витрачено 519,00 грн. (а.с. 15, 16).

Крім того, відповідно до висновку експерта №858/21-21 від 18.02.2021 (а.с. 11-13), ринкова вартість наданої на дослідження пари жіночих зимових черевиків торгової марки «Vitto Rossi» моделі «VS000068231» (14DE-807-M-09-1A) з урахуванням зносу, станом на момент вчинення злочину 27.01.2021, складала 2824,20 грн..

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди позивачу ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а саме на загальну суму 3343,20 грн..

Відшкодування моральної шкоди регулюється ст. 1167 ч. 1 ЦК України, в якій йдеться про те, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 1167 ЦК України.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 неправомірними діями відповідача спричинено моральну шкоду, оскільки позивачка зазнала фізичних та душевних страждань страждань від спричиненого, зазнала тілесних ушкоджень, перенесла біль, нервувала внаслідок погіршення свого стану здоров`я. Враховуючи глибину душевних страждань позивачки, при цьому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим позовну вимогу про стягнення моральної шкоди задовільнити частково та визначити розмір грошового відшкодування моральної шкоди, спричиненої позивачці ОСОБА_1 , в сумі 29250,00 грн..

Також судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2 неправомірними діями відповідача спричинено моральну шкоду, оскільки позивач, який є неповнолітнім, зазнав душевних страждань від спричиненого, безпосередньо свідком якого він був, та яким його матері ОСОБА_1 завдано тілесного ушкодження. Враховуючи глибину душевних страждань позивача, при цьому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим позовну вимогу про стягнення моральної шкоди задовільнити частково та визначити розмір грошового відшкодування моральної шкоди, спричиненої позивачу ОСОБА_2 , в сумі 14625,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати, а саме витрати зі сплати судового збору начтупним чином: з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір в сумі 2724,00 грн., а з позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 1398,72 грн. недоплаченого судового збору на користь держави.

Керуючись Законом України «Про дорожній рух», ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, Правилами дорожнього руху України, , ст. ст. 1, 10, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 3343 (три тисячі триста сорок три) гривні 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 29250 (двадцять дев"ять тисяч двісті п"ятдесят) гривень 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 14625 (чотирнадцять тисяч шістсот двадцять п"ять) гривень 00 коп..

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 2724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) гривні судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави 1398 (одну тисячу триста дев`яності вісім) гривень 72 копійки недоплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка АДРЕСА_2 ;

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_2 ;

Відповідач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканець АДРЕСА_3 .

Суддя Л.П. Шевчук