КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа №752/9724/21
Апеляційне провадження
Провадження № 22-з/824/1063/2022
Провадження № 22-з/824/1075/2022
У Х В А Л А

30 грудня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Рябової Ганни Валеріївни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Старс Трейд» про стягнення заборгованості за договором поворотної безвідсоткової фінансової допомоги,

встановив:

у квітні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 27 вересня 2021 року, просив стягнути із відповідача заборгованість у сумі 1 511 575грн 76коп., з яких: основна сума заборгованості - 1200000грн, пеня - 174 017грн 52коп., три відсотки річних - 38 433грн 15коп. та втрати від інфляції в сумі 99 125грн 09коп.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 року позов задоволено, стягнуто із ТОВ «Старс Трейд» на користь ОСОБА_1 кошти за договором про надання поворотної (строкової) безвідсоткової фінансової допомоги від 20 грудня 2019 року в сумі 1 200 000грн, пеню в сумі 174 017грн 52коп., три відсотки річних в сумі 38 433грн 15коп. та втрати від інфляції в сумі 99 125грн 09коп. Стягнуто із ТОВ «Старс Трейд» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 12 753грн 65коп., а також витрати на правову допомогу в сумі 14 000грн.

На вказане рішення суду представник ТОВ «Старс Трейд» - адвокат Галицький М.І. направив поштовим зв`язком апеляційну скаргу до Голосіївського районного суду міста Києва.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 6 грудня 2022 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою колегії суддів від 26 грудня 2022 року закінчено проведення підготовчих дій у справі та призначено справу до розгляду Київським апеляційним судом в приміщенні суду на 1 лютого 2023 року.

27 грудня 2022 року та 29 грудня 2022 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшли заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Рябової Г.В. про забезпечення позову в межах суми позову 1 538 329грн 41коп. шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належні ТОВ «Старс Трейд» та перебувають на його банківських рахунках, та не застосовувати до позивача заходів зустрічного забезпечення позову.

Вказані заяви підписані електронним підписом адвоката Рябової Г.В., є ідентичними за змістом, судовий збір за подання заяв про забезпечення позову оплачений представником позивача один раз, тому розгляду підлягає одна заява про забезпечення

позову.

Обґрунтовуючи подану заяву, представник позивача посилається на те, що відповідно до даних Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності відповідача за КВЕД є 49.41 вантажний автомобільний транспорт. Цей клас діяльності включає усі види перевезень вантажним автомобільним транспортом, а також оренду вантажних автомобілів з водієм. Станом на дату подання позову для здійснення статутної діяльності TOB «Старс Трейд» володіло дев`ятьма транспортними засобами. Наявність вантажної техніки, як основних засобів, що забезпечують здійснення товариством своєї діяльності, було умовою надходження коштів від діяльності товариства на його рахунки в банках.

Представник позивача стврджує, що станом на дату подання відповідачем апеляційної скарги за товариством не зареєстровано жодного транспортного засобу, що свідчить про те, що протягом періоду розгляду справи судом першої інстанції відповідач вчинив дії, спрямовані, на ліквідацію основних засобів, що має наслідком зменшення надходжень обігових коштів на рахунках товариства або взагалі їх відсутність. Крім того, у випадку відсутності коштів на рахунках відповідача, внаслідок його дій наразі в нього відсутнє майно, на яке можна було б звернути стягнення в ході виконання рішення. Такі дії відповідача однозначно призведуть до того, що рішення Голосіївського районного суду міста Києва про стягнення коштів на користь ОСОБА_1 залишиться лише документом, який декларує право позивача на отримання коштів.

Представник позивача вважає, що у суду відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення, оскільки в даному випадку збитків у відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, бути не може.

Вивчивши подану заяву, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої, частиною третьою статті 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під арештом грошових коштів слід розуміти заборону розпоряджатися та користуватися ними, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти чи заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) вказано, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання

судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В постанові Верховного Суду від 21 серпня 2020 року у справі № 904/2357/20 зазначено, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів. Сума підданих арешту грошових коштів обмежується розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, належного до предмета спору (подібна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15 січня 2019 року у справі № 915/870/18 та від 05 вересня 2019 року у справі № 911/527/19). Таким чином особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Заходи забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії. Суд зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу. Предметом позову у цій справі є вимоги позивача про стягнення

коштів, які компенсують частину вартості предметів лізингу, в сумі 77 021 588,33 грн. Виконання в майбутньому судового рішення у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів. З огляду на викладене суд касаційної інстанції вважає обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій про те, що застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти на банківських рахунках відповідача безпосередньо пов`язано із предметом позову. Суд апеляційної інстанції у цій справі, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, на відміну від суду першої інстанції, не надав оцінки доводам позивача, викладеним у заяві про забезпечення позову, та доказам, наданим заявником на підтвердження цих доводів у їх сукупності, пославшись на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення позову до суду, а відтак самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення у разі задоволення позову без надання відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову. Верховний Суд звертає увагу на те, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що наявні у матеріалах справи документи підтверджують, що вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача та такі заходи забезпечення позову є обґрунтованими, адекватними та співмірними заявленим позовним вимогам. Так, місцевим судом було враховано таке: відповідачем не вживалися дії щодо повернення грошових коштів, сплачених позивачем як вартості предмету лізингу; поведінку відповідача щодо ухилення від виконання взятих на себе зобов`язань; наявність відкритої кримінальної справи щодо ухилення від сплати податків; відсутність власного нерухомого майна; наявність великого обсягу кредиторських зобов`язань. Отже, суд апеляційної інстанції, розглядаючи відповідну заяву про забезпечення позову, припустився неправильного застосування норм процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення. Натомість ухвала суду першої інстанції є такою, що відповідає нормам чинного процесуального законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Старс Трейд» про стягнення заборгованості за договором поворотної безвідсоткової фінансової допомоги.

Одночасно з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, а саме автотранспортні засоби, що належать ТОВ «Старс Трейд», яку ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року було повернуто заявнику.

1 липня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Рябова Г.В. повторно направила до суду першої інстанції заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, а саме автотранспортні засоби, та на грошові кошти, які належать ТОВ «Старс Трейд», яку ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 6 липня 2021 року було повернуто представнику позивача.

22 липня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Рябова Г.В. втретє подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, а саме автотранспортні засоби, що належать ТОВ «Старс Трейд», та грошові кошти, що належать вказаному товариству, у задоволенні якої ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2021 року було відмовлено.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 року позов задоволено, стягнуто із ТОВ «Старс Трейд» на користь ОСОБА_1 кошти за договором про надання поворотної (строкової) безвідсоткової фінансової допомоги від 20 грудня 2019 року в сумі 1 200 000грн, пеню в сумі 174 017грн 52коп., три відсотки річних в сумі 38 433грн 15коп. та втрати від інфляції в сумі 99 125грн 09коп. Стягнуто із ТОВ «Старс Трейд» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 12 753грн 65коп., а також витрати на правову допомогу в сумі 14 000грн.

До заяви про забезпечення позову представником позивача додані докази, що відповідачем ТОВ «Старс Трейд» за час судового розгляду справи в суді першої інстанції відчужені належні товариству транспортні засоби, що свідчить про недобросовісність дій відповідача.

Колегія суддів враховує, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що наявні підстави для накладення арешту на грошові кошти відповідача на відкритих ним рахунках у банківських установах в межах суми, яка стягнена судовим рішенням, оскільки такий захід забезпечення позову є обґрунтованим, адекватним і співмірним із заявленими позовними вимогами, та дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін під час фактичного виконання судового рішення і, як наслідок, ефективного захисту інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів відповідача.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має зареєстроване місце проживання на території України, рішенням суду його позовні вимоги задоволені, поведінка відповідача щодо реалізації рухомого майна у період розгляду даного позову не є добросовісною, а відтак колегія суддів не вбачає правових підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Рябової Ганни Валеріївни про забезпечення позовузадовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Старс Трейд» про стягнення заборгованості за договором поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Старс Трейд», розміщених на відкритих товариством рахунках в банківських установах в межах суми, яка стягнена рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19

жовтня 2022 року, а саме 1 538 329грн 41коп.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома.

Стягувач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає у АДРЕСА_1 .

Боржник: ТОВ «Старс Трейд», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40010779, яке знаходиться у м. Київ, вул. Степана Рудницького (кол. Академіка Вільямса), 6-Д, оф. 43.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк