Справа № 369/3419/21
Провадження № 2/369/1011/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2022 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчко А.Я.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Хрещатик міста Боярка» про відшкодування майнової шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона є власницею транспортного засобу марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 . 22.01.2021 близько 12:40 год. на паркувальному майданчику біля будинку № 88А по вулиці Хрещатик в м. Боярка нею було виявлено пошкодження вказаного транспортного засобу, а навколо нього шматки криги.

Зазначене ушкодження, з позиції позивача, було завдано льодовою кригою, яка впала з даху будинку АДРЕСА_1 на автомобіль та уламки якої були розкидані навколо місця події.

Зі слів позивача, факт пошкодження автомобілю було зафіксовано працівниками Києво-Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області.

На думку позивача, відповідач не виконував належним чином свої обов`язки щодо прибирання від снігу та льоду покрівлі даху будинку, який він обслуговує, а тому внаслідок такої бездіяльності відповідача відбулося падіння уламків льоду з даху будинку АДРЕСА_1 , та завдано майнову шкоду позивачу, як власнику автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 .

З метою визначення матеріальних збитків, позивачем було замовлено оцінку транспортного засобу, за результатами якої було визначено вартість матеріального збитку, нанесеного позивачу як власнику пошкодженого транспортного засобу у сумі 74 885,51 грн.

З огляду на викладене та посилаючись на вимоги законодавства, позивач просила суд стягнути на її користь з відповідача майнову шкоду (збитки) у розмірі 74 885,51 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн. та вартість витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій у сумі 2 500,00 грн.

Ухвалою судді від 22.03.2021 було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 06.10.2021 було закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті.

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову у зв`язку із необґрунтованістю вимог позивача.

Позивачем було подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій було вказано на безпідставність та необґрунтованість заперечень відповідача проти позову.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без участі позивача та без його участі, а позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про відкладення розгляду справи, проте суд вважає, що підстави для відкладення розгляду відсутні.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею транспортного засобу марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Відповідно до листа Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області № 310 від 25.01.2021 позивач звернулась до відділу поліції 22.01.2021 близько 12:40 у зв`язку із тим, що нею було виявлено її автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , якому було завдано ушкоджень льодовою кригою, що впала з даху будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, з вказаного листа вбачається, що у своїх поясненнях ОСОБА_2 , 1994 р.н., повідомив, що був свідком обвалу з даху будинку за адресою: АДРЕСА_1 , льодової криги, що впала на автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до звіту № 02/02/21 про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ), складеного 05.02.2021 фізичною особою-підприємцем, суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , на дату оцінки 22.01.2020 ринкова вартість КТЗ (автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 ), в тому числі ПДВ 20%, 441 056,44 грн., вартість відновлювального ремонту цього КТЗ (з урахуванням ПДВ 20% на запчастини та матеріали) 109 970,99 грн., вартість відновлювального ремонту цього КТЗ з врахуванням фізичного зносу та ВТВ 74 885,51 грн., вартість матеріального збитку 74 885,51 грн.

Відповідно до наданих суду копій договору, акту виконаних робіт та квитанції позивачем було сплачено суб`єкту оціночної діяльності ОСОБА_3 за проведену оцінку 2 500,00 грн.

Позивачем суду було надано письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 14.10.2022, надані на прохання адвоката Левадного О.О., відповідно до яких вказані особи були свідками того, як 22.01.2021 близько 12:40 на автомобіль позивача, припаркований на парковці біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 , впала льодова крига та завдала цьому транспортному засобу механічних ушкоджень.

Згідно з п. 1.1 Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Хрещатик міста Боярка» об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Господарського кодексу України.

Пунктом 2.2. Статуту встановлено, що метою створення об`єднання є:

належне утримання будинку та прибудинкової території;

забезпечення експлуатації будинку у відповідності до норм діючого законодавства України;

забезпечення реалізації прав учасників приміщень будинку на володіння та користування спільним майном членів об`єднання;

забезпечення сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання;

здійснення господарської діяльності для забезпечення власних потреб.

У відповідності до п. 3.1. Статуту майно об`єднання складається з неподільного та загального майна, яке передано об`єднанню забудовником (організацією, яка виконувала функції Замовника будівництва будинку АДРЕСА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне об`єднання «Будівельник Київщини», ) шляхом підписання уповноваженими представниками сторін акту прийому-передачі неподільного та загального майна будинку (житлового комплексу).

Як вбачається з Акту приймання-передачі житлового комплексу або його частин з балансу на баланс багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 , зазначений будинок був переданий на баланс Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Хрещатик міста Боярка» і в зазначеному акті відсутня будь-яка інформація про наявність на прибудинковій території місць для паркування чи стоянки транспортних засобів.

18.09.2020 відповідачем було укладено з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 договір підряду на виконання робіт з монтажу снігозатримувачів довжиною 22 метри, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями акту приймання-передачі робіт та рахунку.

Відповідачем надано суду докази того, що із загальнодоступних відомостей, розміщених на сайті [https://bidfax.info/], вбачається що позивач придбала автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , на відкритому онлайн-аукціоні «Copart» 22.10.2019 за 5400,00 доларів США, що на момент придбання еквівалентно 134 784,00 грн. (роздруківка з сайту наявна в матеріалах справи).

Крім того, з наданих відповідачем роздруківок вбачається, що ринкова вартість зібраної фари на автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», 2018 року випуску, становить до 5 000,00 грн.

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає за необхідне проаналізувати наступні правові норми та правові висновки Верховного Суду.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як передбачено ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 4 ст. 319 та ст. 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 323 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 вказаного Закону, до житлово-комунальних послуг належать:

1)житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком;

2)комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

У свою чергу, послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території;

виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1342 від 03.12.2009, паркування - розміщення транспортного засобу на майданчику для паркування; місце для паркування - місце стоянки одного транспортного засобу на майданчику для паркування, позначене дорожньою розміткою відповідно до Правил дорожнього руху; відведені майданчики для паркування - майданчики для паркування, розміщені в межах проїзної частини вулиці, дороги або тротуару та обладнані відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху; спеціально обладнані майданчики для паркування - майданчики для паркування, розміщені поза межами проїзної частини вулиці, дороги або тротуару та обладнані відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Така ж позиція підтримується і Верховним Судом, в тому числі в постанові КЦС ВС від 18.12.2019 у справі № 760/10496/17.

Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі ст. 1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявності шкоди, протиправності дій заподіювача шкоди, причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою і вини в заподіянні шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено статтею 1166 ЦК України. При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди, а на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. (Постанова КЦС ВС від 21.02.2018 у справі № 461/9006/15-ц).

Верховний Суд у своїй постанові від 05.09.2019 у справі № 203/3079/15-ц вказав, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода у наданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При вирішенні питання щодо розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню, оцінюючи звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 76/10/14, складений 24.03.2015, на який посилався позивач, суди попередніх інстанцій звернули увагу на те, що вказаний звіт не є актом судових експертиз. Крім того, підготовка вказаного звіту та огляд транспортного засобу для його складання проводилися без участі представника відповідача. В матеріалах справи відсутні докази запрошення представника відповідача до такого огляду. Тому місцевий суд, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що вказаний звіт не може бути покладений в основу судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 18.12.2019 № 522/1029/18 констатувала, що висновок експерта, у якому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду, не може бути визнаний належним та допустимим доказом.

Цієї ж позиції дотримався і КЦС ВС у постанові від 18.08.2022 у справі № 310/7880/19.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Частиною п`ятою статті 106 ЦПК України визначено, що у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням встановлених судом обставин у справі та проаналізованих правових норм та практики Верховного Суду суд приходить до наступних висновків.

Зі слів позивача, вона припаркувала належний їй автомобіль марки «Mitsubishi Outlander» д. н. з. НОМЕР_1 , у дворі біля будинку АДРЕСА_1 .

Разом з тим, з наявних у справі доказів територія біля будинку АДРЕСА_1 не облаштована спеціально відведеними місцями для стоянки транспортних засобів. Крім того, на замовлення ОСББ «Хрещатик міста Боярка» ФОП ОСОБА_5 було змонтовано снігозатримувачі довжиною 22 метри за вказаною адресою.

При цьому, свої твердження позивач обґрунтовує листом Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області № 310 від 25.01.2021, з якого вбачається лише факт її звернення та його зміс, доказів того, що представником правоохоронних органів в межах його повноважень було вчинено дії щодо перевірки викладених у зверненні позивача обставин і зафіксовано їх, суду не було надано.

Також представником позивача суду подано письмові пояснення осіб, які начебто були очевидцями вказаної події, проте до цих пояснень суд ставиться критично, так як ці особи не дали такі пояснення в суді під присягою та після попередження їх про кримінальну відповідальність за давання неправдивих показів. Більш того, такі пояснення не підтримані іншими доказами.

З наданих позивачем фотографій не можливо встановити всіх обставин, на які вона посилається, а саме: місце, дату ушкодження авто позивача, а також характер всіх ушкоджень цього авто.

А отже, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що з вини відповідача було пошкоджено автомобіль позивача за обставин, на які вона вказує у позовній заяві. Покласти ж в основу рішення припущення суд не має права.

Разом з тим, позивачем з метою визначення матеріальних збитків було замовлено оцінку транспортного засобу марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , що була виконана ФОП ОСОБА_3 і за її результатами було складено звіт про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 05.02.2021 № 02/02/21.

Проте, цей звіт будь-яких даних про те, що фізична особа-підприємець ОСОБА_3 попереджений про кримінальну відповідальність і що його складено саме для подачі до суду, не містить.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач придбала автомобіль марки «Mitsubishi Outlander» на відкритому онлайн-аукціоні «Copart» 22.10.2019 за 5 400,00 доларів США, що на момент придбання еквівалентно 134 784,00 грн., у звіті ж про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу вартість збитків від вм`ятини оцінено з урахування фізичного зносу авто у сумі, що становить більше половини вартості самого автомобіля 74 885,51 грн.

Також, зі згаданого звіту вбачається, що більше частина вартості збитків становить вартість зібраної правої фари 48 750,48 грн., при цьому, з жодної копії фотографій, доданих до позовної заяви, не вбачається пошкодження правої фари автомобіля позивача, з наданих же відповідачем даних з відкритих джерел, розміщених в мережі інтернет, вбачається, що ринкова вартість зібраної фари на автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», 2018 року випуску, становить не більше 5 000,00 грн.

Більш того, пошкодження автомобіля, зображені на доданих до позовної заяви фотографіях і на фотографіях, доданих до Звіту про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 05.02.2021 № 02/02/21, не є ідентичними.

З урахуванням вказаного суд критично ставиться до поданого позивачем Звіту про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 05.02.2021 № 02/02/21 і не бере його взяти до уваги, що також відповідає практиці Верховного Суду, яку проаналізовано вище за текстом.

Підсумовуючи викладене, позивачем не було доведено, що її автомобілю дійсно було завдано збитків з вини відповідача в дворі житлового будинку, що знаходиться у зоні відповідальності відповідача, а також не підтверджено належними та допустимими доказами розмір цих збитків.

А отже, позивачу слід відмовити у задоволенні позову, в тому числі й у вимогах про відшкодування витрат на оцінку збитку, що є похідними від вимог про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ушкодження автомобіля.

З огляду на відмову у задоволенні позову відповідно до положень ст. 141 ЦПК України суд залишає судові витрати за позивачем.

При цьому, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

З урахуванням викладеного, у відповідності до ст.ст. 15, 16, 22, 319, 322, 323, 1166 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 18, 19, 23, 28, 76-82, 141, 259, 263-268, 351, 352, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Хрещатик міста Боярка» про відшкодування майнової шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: А.Я.Волчко