Справа № 204/2365/22
Провадження № 2/204/1393/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, в особі судді Приваліхіної А.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

26 квітня 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 із вимогою про стягнення аліментів (а. с. 1-4).

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 24 квітня 2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого вони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою. Станом на дату подачі позовної заяви, подружжя разом не проживає, фактично припинено шлюбні відносини та Красногвардійським районним судом розглядається позовна заява про розірвання шлюбу між ними. Відповідач періодично ухиляється від утримання дитини та відмовляється визначити спосіб оплати та розмір аліментів за домовленістю сторін. Позивачці відомо, що за основним місцем роботи відповідач отримує лише частину заробітної плати офіційно, а переважну більшість заробітної плати «в конверті». Тому прохає суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їхнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття з правом подальшої індексації розміру аліментів.

Ухвалою суду від 06 травня 2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а. с. 15), копія якої надіслана учасникам справи 06 травня 2022 року за вихідним № 8790/22-вих/2/204/1393/22 (а. с. 16). 26 липня 2022 року на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» повернуто конверт, яким відповідачу, направлялись позовна заява з додатками та копія ухвали про відкриття провадження (а. с. 18).

Станом на 26 вересня 2022 року відповідачем відзиву не надано, а також клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, учасниками справи не подавались, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, на підставі вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони з 24 квітня 2012 року перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 24 квітня 2012 року (а. с. 8 ). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25 травня 2012 року (а. с. 9). Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таке право кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дитину до її повноліття, який закріплений у ст. 51 Конституції України, а також у ст. 180 Сімейного кодексу України та гарантується Державою,

Нормою ст. 15 СК України чітко регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу.

Відповідно до вимог ст. ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Приписами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України визначено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання.

Такий висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладено у постанові від 30 квітня 2020 року у справі № 283/1309/17.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. Також, вимогами до ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 80 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі; розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Законом України від 02 грудня 2021 року № 1928-IX «Про державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 січня 2022 року встановлено у розмірі - 2618 гривень, з 1 липня 2022 року 2744 гривень, з 1 грудня 2022 року 2833 гривень. Також, даним Законом визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб, який встановлено у розмірі: з 1 січня 2022 року - 2481 гривень, з 1 липня 2022 року - 2600 гривень, з 1 грудня 2022 року- 2684 гривня.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» визначено, що прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 , на час розгляду справи виповнилось 10 повних років.

Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці, суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачці аліменти на утримання спільного сина.

З огляду на викладене, з урахуванням того, що батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, суд вважає, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим, оскільки позивачкою не доведено того, що позивач спроможний сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 5000 гривень, щомісячно, до досягнення ним повноліття, суд доходить висновку, що є об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням встановлених у справі обставин, та відповідно до вимог чинного законодавства України, є стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітнього сина у розмірі 3500 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26 квітня 2022 року, тобто із дня звернення із позовом до суду, і до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів на даний час є справедливим.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На підставі приписів ст. 141 ЦПК України, суд стягує із відповідача на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 180, 182, 191 СК України, ст. ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у твердій грошовій сумі, у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26 квітня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня отримання учасниками справи його копії.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня отримання учасниками справи його копії, якщо не буде оскаржено у встановленому законом порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна