Провадження №2/522/1145/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді - Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря - Лахматової С.В.,

представника позивача адвоката Шишлюк В.Р.,

представника відповідача адвоката Грицюка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), яка подана адвокатом Шишлюк Вікторією Русланівною (адрес для листування: 65048, м.Одеса, вул. Пушкінська, 44, офіс 4) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), в якій просить визнати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_3 .

В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 . У вказаній квартирі зареєстровані син позивача ОСОБА_3 , його колишня дружина ОСОБА_2 , шлюб з якою було розірвано рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 13.07.2012 та їх син ОСОБА_4 . Відповідач близько 12 років не проживає в спірній квартирі та переїхала на постійне проживання до Сполучених Штатів Америки. У зв`язку з реєстрацією у спірній квартирі відповідача позивач позбавлена права належного користування та розпорядження своїм майном.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2021року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

23.05.2022 на адресу суду від представника відповідача адвоката Грицюка О.О. до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що ОСОБА_1 лише є власницею квартири, яка мешкає в іншому місті до м.Одеси приїжджає інколи та вже декілька років взагалі не приїжджала. ОСОБА_2 із своїм неповнолітнім сином ОСОБА_4 , 2008 року народження дійсно вибула з України, але це відбулось лише після військової агресії Російської Федерації проти України. До цього вони проживали у спірній квартирі, де також проживає син позивача ОСОБА_3 , який в свою чергу постійно влаштовує сварки намагаючись зіпсувати життя колишній дружині. Враховуючи те, що не знаходження відповідача та її сина за місцем мешкання пов`язане виключно з форс-мажорними обставинами вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

06.06.2022 на адресу суду від представника позивача - адвоката Шишлюк В.Р. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає про те, що те, що відповідач не проживає за спірною адресою з 2012, що підтверджується довідкою від 23.05.2022 ТОВ «Олімп.Комсервіс», що є управителем будинку АДРЕСА_4 . Також зазначила, що не відповідає дійсності, що відповідач разом з неповнолітнім сином проживала у спірній квартирі до військового вторгнення Російської Федерації на територію України. Також послалася на те, що розпорядженням голови Центральної адміністрації Дніпровської міської ради № 50-р від 13.10.2021 визначено порядок участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_3 з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи, що спір між відповідачкою та батьком дитини щодо його участі у вихованні дитини було розглянуто Центральною адміністрацією Дніпровської міської ради за місцем проживання (перебування) дитини, можна дійти висновку, що неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає на території Центрального району м.Дніпро, а не за спірною адресою.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 07 червня 2022 року витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетинання державного кордону України у період з 01.01.2016 по 31.05.2022 громадянкою України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

20.06.2022 на адресу суду від представника відповідача адвоката Грицюка О.О. надійшла відповідь на відповідь на позовну заяву, в якій послався на те, що ОСОБА_2 перебуває у конфлікті зі своїм колишнім чоловіком сином позивачки - ОСОБА_3 , який має велику заборгованість зі сплати аліментів.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 22 липня 2022 року закрито підготовче засідання по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача адвоката Шишлюк В.Р. у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представника відповідача адвокат Грицюк О.О. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 30 травня 2008 року, яке видно Виконавчим комітетом Одеської міської ради ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 . Право власності позивача ОСОБА_1 на вказану квартиру зареєстровано у встановленому законом порядку 01.07.2008 (а.с. 11, 12).

Відповідно до листа Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 30.09.2021 станом на 24.09.2021 в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 06.05.2009; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 08.05.2009; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 06.05.2009 (а.с. 14).

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 13.07.2012 було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 16).

Відповідно до довідки товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп.Комсервіс» від 23.05.2022 ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 за даною адресою не проживає з 2012 року.

Розпорядженням голови Центральної адміністрації Дніпровської міської ради № 50-р від 13.10.2021 затверджено порядок участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_3 з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з листа Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа № 46» (м.Дніпро, вул. Робоча, 75-А) від 08.08.2022 за № 185 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був зарахований до 1 класу КЗО «СЗШ № 46» 01.09.2014 та на 08.08.2022 є учнем 9-В класу. Також до листа додано відповідні сторінки алфавітної книги запису учнів КЗО «СЗШ № 46».

Відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 22.06.2022 за № 91-14845/0/15-22-Вих ОСОБА_2 у період з 06.07.2017 по 19.11.2021 неодноразово перетинала державний кордон. Останній раз відповідач виїхала за межі території України 19.11.2021 (Київ Стамбул). Іншої інформації не має.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном.

Вищенаведені норми цивільного законодавства України дають підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Разом з цим, згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до статті 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, що проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку (квартири) на користування цим жилим приміщенням може виникати та існувати лише у осіб, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство або при їх вселенні була інша угода про порядок користування цим приміщенням. У разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік він втрачає право на користування цим будинком. Такі ж вимоги стосуються і колишніх членів сім`ї власника житла.

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі протягом тривалого часу, сторони не пов`язані спільним побутом, при цьому, відповідач не несе витрат по утриманню квартири.

Доводи представника відповідача щодо того, що відповідач разом з сином ОСОБА_4 проживала у спірній квартири та виїхала за межі території України лише у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України не знайшли свого підтвердження та спростовуються відповідною інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, а також листом Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа № 46» (м.Дніпро, вул. Робоча, 75-А) з якого вбачається, що син відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається у вказаному закладі з 01.09.2014, а також Розпорядженням голови Центральної адміністрації Дніпровської міської ради № 50-р від 13.10.2021 щодо затвердження порядку участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_3 з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Жодних доказів протилежного представником відповідача суду не надано.

За наведених обставин суд дійшов висновку про те, що вимога про визнання ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 95,141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 21 грудня 2022 року.

Суддя Ю.І. Ковтун