Справа № 212/5450/21
Провадження № 2/211/961/22
У Х В А Л А
іменем України
про залишення позову без розгляду
09 грудня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді Середньої Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання Бехало В.В.,
у відсутність сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі заяву представника позивача ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду у цивільній справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення,
позивач Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зазначивши, що відповідачам щомісячно, відповідно до тарифів на вказані послуги здійснювалося постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , але відповідачі в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювали, в результаті чого виникла заборгованість за період з 01.11.2017 по 01.04.2021 за надані послуги з централізованого опалення у сумі 39 948,46 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь солідарно з відповідачів.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року справу передано за підсудністю до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Ухвалою суду від 26 серпня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання сторони не з`явилися, до суду через канцелярію надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з мирним наразі вирішенням спору після звернення позивача до суду. До суду надано копію договору від 22.11.2022 про розстрочку погашення заборгованості.
Суд, враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до вимог пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.
При цьому суд зазначає, що звернення із заявою про залишення позовної заяви без розгляду до початку розгляду справи по суті є правом позивача та унеможливлює вирішення спору, тому суд вважає можливим вирішити подане стороною позивача клопотання про залишення позову без розгляду до розгляду справи по суті у судовому засіданні за відсутності відповідачів.
Враховуючи викладене, оскільки заява про залишення позову без розгляду подана уповноважним представником позивача до початку розгляду справи по суті, довіренність, що міститься в матеріалах справи, застережень щодо обмеження повноважень представника на вчинення таких дій не містить, суд вважає можливим її задовольнити, залишивши позов без розгляду, роз`яснивши позивачу, що відповідно до частини 2 статті 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
Крім того, в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету (частина третя статті 257 ЦПК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».
Так, в обґрунтування заяви про стягнення з відповідачів сплаченої суми судового збору позивач посилається на положення частини 3 статті 143 ЦПК України, відповідно до якої у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
Разом з тим, у даному випадку представником позивача подано до суду заяву про залишення позову без розгляду, а не про відмову від позову, що не узгоджується із зазначеним.
Крім того, згідно пункту 4 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, відповідно до якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).
Таким чином, за змістом наведеної норми вказаного Закону у випадку залишення судом позову без розгляду на підставі відповідної заяви позивача сплачена останнім сума судового збору не повертається.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Частиною третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Керуючись ст. 257 ЦПК України, суд
задовольнити заяву представника позивача частково.
Позовну заяву Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення залишити без розгляду.
В задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 09 грудня 2022 року.

Суддя Н.Г.Середня