РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року

м. Рівне

Справа № 569/17448/20

Провадження № 22-ц/4815/1312/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Вейтас І. В., Хилевича С. В.

учасники справи:

позивач Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету

Рівненської міської ради

(Департамент соціальної політики Рівненської міської ради),

відповідач ОСОБА_1

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 13 грудня 2021 року у складі судді Кушнір Н. В., ухвалене в м. Рівне о 09 годині 16 хвилин, повний текст рішення складено 21 грудня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої суми субсидії. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що відповідно до заяви від 26.09.2017 року відповідачу була призначена житлова субсидія на період з 01 вересня 2017 року по 30 квітня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачем було задекларовано неповну та недостовірну інформацію, що призвело до надмірного нарахування житлової субсидії за вказаний період на суму 19 272,03 грн. Вказану суму просило стягнути на свою користь з відповідачки.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 13 грудня 2021 року вказаний позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради суму надміру виплачених (у вигляді житлових субсидій) коштів в розмірі 19 272 грн. 03 коп.. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп..

Рішення суду першої інстанції вмотивоване положеннями ст.. 1212 ЦК України, яка передбачає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно та обґрунтоване належними і достовірними доказами на підтвердження того, що надмірне нарахування житлової субсидії відповідачці за період з 01 вересня 2017 року по 30 квітня 2018 року в сумі 19 272,03 грн відбулося внаслідок декларування останньою неповної та недостовірної інформації, тобто її недобросовісної поведінки як набувача субсидії.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неправильної оцінки фактичних обставин та їх недостатнього дослідження, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що підставою позову та стягнення надміру виплаченої субсидії позивач вказав не задекларовану нею інформацію про наявність у власності особи, яка входить до складу домогосподарства, ОСОБА_2 транспортного засобу та доводить, що будь-яких підтверджень і доказів проживання його разом із заявницею не надано. Додає, що у реєстраційній картці, на яку послався позивача суд першої інстанції, відсутня графа щодо вартості транспортного засобу, у зв`язку з чим такий доказ не є належним підтвердженням вартості придбаного автомобіля, що не було враховано судом першої інстанції. Зазначає, що законодавцем передбачено два випадки, коли безпідставно набуте майно підлягає поверненню: 1) якщо виплата грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; 2) у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Доводить, що вона не була обізнана про купівлю її сином автомобіля та відповідно не знала про його вартість, а відтак відсутні підстави вважати її поведінку недобросовісною. Заперечує розрахунок суми надмірно виплачених коштів, оскільки в ньому відсутні відомості про особу, що його оформляла; посилання на особові рахунки по спожитих комунальних послугах; помісячний розмір призначеної субсидії тощо. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві Департамент соціальної політики Рівненської міської ради вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу відхилити як безпідставну.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що спірні відносини між сторонами виникли у зв`язку з призначенням позивачем відповідачу житлової субсидії.

26 вересня 2017 року відповідачу призначена субсидія на житлово-комунальні послуги за період з 01 вересня 2017 року по 30 квітня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 13 Положення для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання), зокрема, заяву про призначення житлової субсидії за формою, встановленою Мінсоцполітики та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики.

Відповідно до п.9 Положення житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), на яких розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії.

Відповідно до п.6 «Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. N 848, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Положення): житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства має у своєму володінні транспортний засіб, що підлягає державній реєстрації і з дати випуску якого минуло менше п`яти років (крім мопеда). При цьому не враховуються транспортні засоби, одержані безоплатно чи придбані на пільгових умовах через структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, у тому числі за рахунок грошової допомоги на придбання автомобіля. Наявність (відсутність) у власності або володінні зазначених осіб транспортних засобів зазначається у декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. Якщо право власності або володіння на транспортний засіб набуто під час отримання житлової субсидії, громадянин, якому призначено житлову субсидію, протягом 30 календарних днів зобов`язаний повідомити про це структурному підрозділу з питань соціального захисту населення незалежно від розміру вартості транспортного засобу.

У декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії у розділі ІІІ «Інформація про витрати на придбання майна, товарів або послуг на суму, що перевищує 50 тисяч гривень, які здійснені протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії» відповідачем ОСОБА_1 вказано, що покупок, які перевищують суму 50 тисяч гривень, не було.

Перевіркою, проведеною працівниками управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради встановлено, що син відповідача ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) здійснив купівлю транспортного засобу, а саме автомобіля Renault Megane, 2011 року випуску, вартістю 115 273,00 грн. (дана інформація підтверджується реєстраційною карткою Територіального сервісного центру МВС у Рівненській області).

Листом № 08-4520 від 19 серпня 2019 року відповідачу повідомлено про виявлене порушення та запропоновано у місячний термін внести на рахунок Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради суму надміру виплаченої субсидії в розмірі 19 272 грн. 03 коп. Однак таке повідомлення залишене відповідачем без задоволення.

Згідно положення п.20 Положення, сума субсидії, перераховано ( виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни. зазначені у пункту 14 цього Положення, повертається ним на вимогу органу, що призначив субсидію.

Відповідно до пунктів 1,2 Порядку повернення коштів надміру виплачених за призначеними субсидіями, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.1997 року № 39/283/90/5, повернення бюджетних асигнувань, надміру перерахованих за призначеними субсидіями, проводиться у випадках, зокрема, виявлення подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями про доходи та майновий стан усіх зареєстрованих у житловому приміщення осіб, приховання заробітку чи іншого доходу. В разі виявлення при перевірках подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями, органи соціального захисту населення вживають таких заходів: припиняють надання субсидії, повідомляють рекомендованим листом утримувачів житлових субсидій про припинення надання, необхідність і терміни повернення надміру виплачених коштів, подають позовні заяви до суду про стягнення надміру виплачених коштів.

Претензією від 19.08.2019 р. відповідачку було повідомлено про виявлене порушення та запропоновано в місячний термін внести на рахунок Міністерства соціальної політики України суму надміру наданої субсидії.

Претензія позивачкою залишена без виконання.

Відповідно до п.127 Положення про порядок призначення житлових субсидій затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848, у разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується органом, який призначив житлову субсидію, у судовому порядку.

Таким чином, виходячи з того, що відповідачка ОСОБА_1 при зверненні за призначенням субсидії у декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії не задекларувала інформацію про наявність у власності ОСОБА_2 , який, в тому числі за поданими нею даними, входить до складу домогосподарства, транспортного засобу Renault Megane, 2011 року випуску, вартістю 115 273,00 грн., що прямо заборонено законом, а також в порядку досудового врегулювання спору не відреагувала належними чином на вимоги Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, надміру виплачена субсидія підлягає стягненню з нею в судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що будь-яких підтверджень і доказів наявності у ОСОБА_2 транспортного засобу не надано стороною позивача і цьому факту суд першої інстанції не дав належної оцінки, апеляційним судом відхиляються як такі, що суперечать матеріалам справи. Так, на а.с. 5 міститься Реєстраційна картка Територіального сервісного центру МВС у Рівненській області про реєстрацію за ОСОБА_2 як власником транспортного засобу Renault Megane, 2011 року випуску, НОМЕР_1 , де адресою власника зазначено: АДРЕСА_2 .

Покликання апелянта на те, що ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за іншою адресою, не може слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки у декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, ОСОБА_1 вказала ОСОБА_2 як особу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 з приміткою «не проживає».

Підписом у декларації від 26 вересня 2017 року ОСОБА_1 підтвердила: «Я усвідомлюю, що у разі подання мною неповних або недостовірних відомостей про осіб, які входять до складу домогосподарства, та членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання), їхні доходи, майновий стан і витрати, мені може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання. У такому разі зобов`язуюся повернути надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії».

Наведене спростовує покликання апеляційної скарги на відсутність з боку відповідачки недобросовісної поведінки, з якою законодавець пов`язує повернення безпідставно набутих коштів.

За положеннями ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Передбачені ст. 1215 ЦК України виключення з переліку підстав повернення безпідставно набутих коштів в даному випадку відсутні.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 13 грудня 2021 рокузалишити без зміни.

Поновити дію рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 13 грудня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 грудня 2022 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Вейтас І. В.