07.12.2022 Єдиний унікальний номер 205/5808/22
Провадження № 2/205/2656/22
У Х В А Л А

07 грудня 2022 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Кривозуб О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за заявою-договором про надання кредиту,

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2022 року представник позивача Бондаренко М.Г. засобами поштового зв`язку Укрпошта направила до суду вищевказану позовну заяву, яка надійшла до суду 08 вересня 2022 року.

08 вересня 2022 року відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України надісланий запит до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради для визначення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача.

Згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 07 листопада 2022 року відповідач зареєстрований на території Новокодацького району м. Дніпра.

Інформація про місце реєстрації відповідача передана судді канцелярією суду 08 листопада 2022 року.

08 листопада 2022 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 07 грудня 2022 року на 11 годину 30 хвилин.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила розглядати справу за відсутності представника позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та позовну заяву, суд дійшов таких висновків.

Згідно із ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єктів та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, регулюються положеннями Закону України «Про судовий збір».

Судовий збір - це грошова сума, яку сплачує особа, яка звертається до суду. Розмір судового збору визначається законом і залежить від об`єктивних ознак позову (заяви), правовідносин, з яких він виник, і предмету позову. Умови сплати судового збору однакові і рівні для всіх позивачів, а пільги щодо його сплати передбачені безпосередньо законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 4 ЗУ « Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір в розмірі 1,5 відсотку ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, відповідно до п. 10 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року, подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем у своєму позові заявлено дві самостійні вимоги майнового характеру, а саме: про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором № ТКФ 10.09.2019 1188-2019 від 28 грудня 2019 року у розмірі 162 654,02 грн. та за заявою-договором № 8613219_RESTRUCT від 30 жовтня 2020 року у розмірі 102 684,42 грн., тобто заявлено позовні вимоги про стягнення сум боргу, які виникли із різних договорів в різні періоди часу, які не є такими, які нерозривно пов`язані між собою, та від вирішення однієї із них не залежить вирішення інших, вони лише пред`явлені одним позивачем до одного відповідача, та водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав та законних інтересів.

Розмір шкоди розраховано позивачем як заборгованість за двома кредитними договорами, укладеними з одним позичальником, за якими виникла прострочена заборгованість.

Кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків.

У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного кредитного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (різні кредитні договори, договори позики).

Отже, позивачем заявлено кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору у розмірі по 2 481 грн. за кожну, але сплачено судовий збір лише у розмірі 3 980,08 грн. з урахуванням загальної суми позову за дві майнові вимоги.

Виходячи із наведеного, позивачу необхідно доплатити судовий збір ще за одну вимогу майнового характеру на загальну суму у розмірі 981,92 грн. (2 481 грн. + 2 481 грн. = 4 962 грн. - 3 980,08 грн.).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, вищевказані вимоги закону позивачами не виконані, таким чином, згідно із ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, дослідивши зміст поданої позовної заяви та додані до неї документи, суд вважає, що позовна заява АТ «Таскомбанк» підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України та має недоліки.

Керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за заявою-договором про надання кредиту залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не перевищує п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Попередити позивача, що відповідно до положень: ч. 13 ст. 187 ЦПК України та п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у разі не виконання позивачем ухвали суду у встановлені строки, позовна заява підлягатиме залишенню без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.П. Терещенко

.