Номер провадження: 22-ц/813/8524/22
Справа № 521/6613/22
Головуючий у першій інстанції Плавич І.В.
Доповідач Воронцова Л. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Воронцової Л.П., (суддя - доповідач)

суддів: Ігнатенко П.Я.

Полікарпової О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Громадської організації по захисту прав дітей-сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової "За право жити" на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди.

18 серпня 2022 року Громадська організація по захисту прав дітей сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової "За право жити" подала до суду заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору (позовну заяву), в якій просила задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі. Враховуючи незаперечні факти й документальні докази, визнати факт навмисних брутальних правопорушень навколо сім`ї ОСОБА_1 , що спричинили дуже тяжкі наслідки та суттєві непереборні і невідворотні наслідки у їхньому житті. Зобов`язати позивачку ОСОБА_1 використати багаторічний досвід правозахисниці й максимально рішуче викривати правовим і публіцистичним шляхом багаторічну організовану злочинність й посадову корупцію. На виконання ст. 262 ЦПК України постановити окрему ухвалу на адресу Верховного Суду, як суб`єкта звернення на Конституційне подання до КСУ, про визнання обмежень заяви третьої особи в порядку ст. 52 ЦПК України стосовно моменту звернення на початку підготовчого засідання, як протирічащих статтям 8 і 22 Конституції України.

14 вересня 2022 року вищезазначена організація подала заяву, в якій просила залучити її як третю особу до участі у розгляді справи.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2022 року заяву Громадської організації по захисту прав дітей-сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової "За право жити" повернуто заявнику та роз`яснено право на звернення до суду в загальному порядку з позовною заявою.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, скаржник подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу і постановити нову, якою зобов`язати суд прийняти до розгляду заяву третьої особи ГО За право жити з самостійними вимогами.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи до суду не надходив.

Відповідно до положень ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , предметом спору у якому є відшкодування моральної шкоди завданої позивачці і її померлому чоловіку ОСОБА_7 внаслідок вчинення відповідачами кримінального правопорушення .

У рамках цієї справи 18 серпня 2022 року Громадська організація по захисту прав дітей-сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової "За право жити" як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору звернулася до суду із позовом до відповідачів, в якому просила задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі. Враховуючи незаперечні факти й документальні докази, визнати факт навмисних брутальних правопорушень навколо сім`ї ОСОБА_1 , що спричинили дуже тяжкі наслідки та суттєві непереборні і невідворотні наслідки у їхньому житті. Зобов`язати позивачку ОСОБА_1 використати багаторічний досвід правозахисниці й максимально рішуче викривати правовим і публіцистичним шляхом багаторічну організовану злочинність й посадову корупцію. На виконання ст. 262 ЦПК України постановити окрему ухвалу на адресу Верховного Суду, як суб`єкта звернення на Конституційне подання до КСУ про визнання обмежень заяви третьої особи в порядку ст. 52 ЦПК України стосовно моменту звернення на початку підготовчого засідання, як протирічащих статтям 8 і 22 Конституції України та подала заяву, в якій просила залучити її як третю особу до участі у розгляді справи. (а.с. 162-163)

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви Громадської організації по захисту прав дітей-сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової "За право жити", суд першої інстанції, посилаючись на статті 193, 194, 195 ЦПК України, зазначив, що виходячи з предмету спору та суб`єктного складу сторін, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Громадської організації по захисту прав дітей-сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової "За право жити" про залучення її у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, оскільки нею не доведено, яким чином ухвалене в майбутньому рішення суду може безпосередньо вплинути на її права чи обов`язки. Суд вказав на відсутність підстав, визначених у статті 193 ЦПК України для прийняття позову заявника як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у цій справі та застосував наслідки, передбачені частиною третьою статті 194 ЦПК України повернув позовну заяву заявнику.

Колегія суддів погоджується з такими висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача. Після вступу у справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, справа за клопотанням учасника справи розглядається спочатку.

При цьому позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, мають подаватися з дотриманням загальних правил пред`явлення позову, на що безпосередньо вказують положення ст. 194 ЦПК України. Відповідно до цієї норми до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення ст. 194 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам ст.ст. 175, 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів, може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватися.

Таким чином, в процесі розгляду позову ОСОБА_1 третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому, під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень процесуального права має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Як убачається з матеріалів справи, спір між сторонами за первісним позовом виник із позадоговірних відносин щодо відшкодування позивачці моральної шкоди, заподіяної відповідачами вчиненням кримінального правопорушення відносно її померлого чоловіка.

В обґрунтування позову Громадська організація зазначила, що його подано на виконання статутних завдань організації, оскільки процеси завдання шкоди потерпілим відбувалися протягом десятиріч. Внаслідок брутальних порушень ОСОБА_1 придбала низку тяжких захворювань, тоді як раніше доглядала і виховувала доньку-інваліда ІІ групи з дитинства, чоловік позивачки (покійний) теж став інвалідом внаслідок вчинення відповідачами тяжких злочинів при сприянні і підтримці з боку корумпованих суддів, які приховували і заохочували особливо тяжкі злочини організованого злочинного угруповування МІАР, зазначила, що завдяки участі третіх осіб відбувається більш повна концентрація доказового матеріалу, що сприяє більш правильному розгляду справи і є важливою гарантією захисту прав громадян, оскільки позов ОСОБА_1 приречений на штучно створені зволікання у розгляді.

З аналізу змісту позовної заяви і позовних вимог Громадської організації по захисту прав дітей-сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової "За право жити" вбачається, що позов подано в інтересах позивача ОСОБА_1 , самостійних вимог до відповідачів щодо предмета спору не містить, як і мети захисту свого права, тобто не містить ознак, притаманних позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору.

Колегія суддів вважає, що позов Громадської організації по захисту прав дітей-сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової "За право жити" не містить ознак позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 194 ЦПК України суд першої інстанції обґрунтовано повернув вказану позовну заяву заявнику.

Доводи апеляційної скарги, про те, що ухвала суду містить безліч порушень норм ЦПК України, ЦК України, Конституції України та безпідставність застосування судом до позову третьої особи правил, що регулюють питання прийняття зустрічного позову ст.ст. 193, 194, 175, 177 ЦПК України підлягають відхиленню, як такі що є безпідставними, не обґрунтованими і висновки суду не спростовують.

Доводи апеляційної скарги Громадської організації, як і подана нею позовна заява зводяться до неправильного суб`єктивного розуміння і тлумачення норм процесуального права, що регулюють спірне питання.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Громадської організації по захисту прав дітей-сиріт і інвалідів ім. Тетяни Макарової "За право жити" залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2022 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Л.П.Воронцова

Судді : П.Я. Ігнатенко

О.М.Полікарпова