Єдиний унікальний номер 341/744/17
Номер провадження 6/341/9/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Гаполяка Т.В., на стадії виконання рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 26 липня 2017 року, ухваленого у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

розглянувши заяву подану представницею Лебединець Дариною Володимирівною в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,-

в с т а н о в и в:

Представниця Лебединець Д.В. в інтересах ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулася до суду із зазначеною заявою та просить поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заяву мотивує тим, що 26 липня 2017 року Галицький районний суд Івано-Франківської області ухвалив рішення у справі №341/744/17 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 . Зазначає, що на виконання вищезазначеного рішення суду судом видано Банку виконавчий лист.

17 серпня 2021 року ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області замінено стягувача АТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «ЄАПБ», в якого виникло право стягнення заборгованості за кредитним договором із ОСОБА_1 .

Оскільки рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості не виконане, не втратило своєї законної сили, боржник не погашає заборгованість, ухилається від самостійного виконання рішення, АТ «Дельта Банк» як первісний стягувач, виконавчий документ не отримував та не передавав до ТОВ «ФК «ЄАПБ» для звернення його до виконання, строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив, просить такий поновити.

Представник ТОВ «ФК «ЄАПБ»в судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, подану заяву підтримує.

Боржник в судове засідання не з`явився. На адресу суду скерував відзив на заяву, яким просив суд залишити заяву без задоволення. Заперечуючи заяву покликався на те, що попередній стягувач ПАТ «Дельта Банк», протягом строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не вжив жодних дій для пред`явлення цього документа до виконання. Через що, як наслідок, ТОВ «ФК ЄАПБ», уклавши 07 травня 2020 року з ПАТ «Дельта Банк» договір №2242/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами, замінивши у виконавчому провадженні первісного стягувача, прийняв на себе свідомий ризик настання наслідків вчинення чи не вчинення дій у виконавчому провадженні первісним стягувачем до його заміни правонаступником. Стягувачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до частини 3 статті 433, частини 3 статті 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для розгляду заяви, тому суд вирішив розглядати вищевказану справу у їх відсутності по наявних у ній матеріалах.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Приймаючи рішення за розглядуваною заявою, суд вважає, що вказані вимоги до задоволення не підлягають, виходячи з наступного.

У частині шостій статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року N 1404-VIII стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 433 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів. Зокрема, поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, та підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці установив, що вирішення питання щодо поновлення процесуального строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008р.).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIVЗакону (у редакції, чинній на час ухвалення судових рішень та на час відкриття виконавчого провадження) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб ) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини 1 статті 22 Закону України " Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-X1Vпередбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Згідно з пунктом 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень вищевказаного Закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду 18 січня 2021 року № 2-20/11, вищевказаний припис Закону застосовується до виконавчих документів, строк пред`явлення яких до виконання не сплив на час набрання ним чинності.

Згідно статті 12 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» зокрема передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (частина перша).

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а вразі повернення виконавчого документу у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частини четверта і п`ята).

Судом встановлено, що на підставі рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області 18 серпня 2017 року ПАТ «Дельта Банк» було видано виконавчий лист(а.с.3).

Із змісту заяви встановлено, що Галицьким районним судом Івано-Франківської області Банку було видано виконавчий лист, про що стверджує стягувач у своїй заяві(а.с.1) для передачі до виконання, а також одночасно заперечує дані обставини (а.с.2).

Фактичні обставини справи свідчать про пасивну позицію як ПАТ «Дельта Банк» (як первісного стягувача), так і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також правонаступника, згідно договору про відступлення права вимоги, який протягом тривалого часу байдуже ставився до своїх процесуальних прав і обов`язків як правонаступника стягувача, несумлінно користувалися усіма наданими правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, не вживали заходів щодо виконання рішення суду.

Заява стягувача про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа не містить жодного обґрунтування як щодо часу, обставин втрати виконавчих листів, їх фіксації, так і щодо поважності причин пропуску строку пред`явлення їх до виконання.

Суд критично відноситься до вказаних заявником причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, а саме запровадження у 2015 року процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк», оскільки відповідно до статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно положень пункту 4 частини 1 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; здійснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону. Протягом 15 днів, але не пізніше строків, установлених Фондом, керівники банку (якщо в банку не здійснювалася тимчасова адміністрація) забезпечують передачу бухгалтерської та іншої документації банку, печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку Фонду/уповноваженій особі Фонду. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків винні особи несуть відповідальність відповідно до частини 4 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи вищенаведене, обов`язок вжиття заходів щодо повернення заборгованості позичальників перед банком з часу запровадження ліквідаційної процедури покладалось на уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що в серпні 2016 року було створено АСВП, комп`ютерну програму, яка забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників. Отже, з цього часу у стягувачів розширилися можливості отримати відомості про своїх боржників за кредитними договорами та відповідно збільшилися можливості щодо захисту своїх прав та інтересів у встановленому законом порядку.

Незважаючи на вказане, первісним кредитором не вжито жодних заходів щодо виконання вказаного рішення, а заявником не наведено будь-яких обставин, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що заявник ТОВ «ФК «ЄАПБ» всупереч вимог статтей 12, 81 ЦПК України не надав суду достатніх доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого Галицьким районним судом Івано-Франківської області, а тому, зважаючи на закінчення строку, встановленого для пред`явлення даних виконавчих листів до виконання, й відсутність підстав для його поновлення, суд прийшов до висновку, що не можуть бути задоволені і вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» про видачу дубліката виконавчого документа.

Керуючись статтями 12, 76-79, 81, 258-261, 263, 433, 442 ЦПК України, статтями 512, 514 ЦК України та Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання

відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», фактична адреса: вул. Лісова, буд.2, поверх 4, м. Бровари, 07400, ;

боржник: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Повний текст ухали складено 06 червня 2022 року.

СуддяТарас ГАПОЛЯК