Справа № 736/13/21
Номер провадження 2/749/41/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2022 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області у складі

головуючого судді Шаповал З.О.

за участі секретаря Мирошниченко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сновськ цивільну справу №736/13/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ

05.01.2021 року (у поштове відділення позов зданий 31.12.2020 року) ОСОБА_3 звернувся до Корюківського районного суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики у розмірі - 142984,00 грн. суму винагороди за користування коштами у розмірі 231635,00 грн., а всього разом: 374619,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 24.06.2017 року між сторонами було укладено договір позики за яким ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 132 000,00 грн, що еквівалентно станом на надання позики 24.06.2017 року 5057 доларів США, які зобов`язалась повернути до 31.01.2018 року. Вказані обставини підтверджуються розпискою. Оскільки сума боргу не повернута, просив стягнути основну суму боргу та 3% від загальної суми за користування коштами. Розпискою передбачено, що у разі девальвації протягом строку дії позики національної грошової одиниці України, позичальник зобов`язуються повернути суму грошей у гривнях еквівалентну 5057 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день платежу.

01.04.2021 року Корюківським районним судом Чернігівської області у цивільній справі №736/13/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором позики було ухвалене заочне рішення, яким позов задоволено та стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 - 374619.00 грн. боргу та 908.00 грн. судового збору.

Ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 12.05.2021 року, скасовано заочне рішення Корюківського районного суду від 01 квітня 2021 року по цивільній справі №736/13/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 05.07.2021 року Корюківського районного суду Чернігівської області, заяву про самовідвід судді Корюківського районного суду Чернігівської області Чурупченка М.М. у даній справі - задоволено та матеріали цивільної справи передано до канцелярії Корюківського районного суду Чернігівської області для повторного авторозподілу.

05.07.2021 року сформовано протокол щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Розпорядженням в.о.голови Корюківського районного суду Чернігівської області від 05.07.2021 року дану справу передано до Щорського районного суду Чернігівської області для розгляду по суті.

08.07.2021 року дана справа надійшла до Щорського районного суду Чернігівської області.

Ухвалою суду від 12.07.2021 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики залишено без руху з підстав не сплати позивачем судового збору та з підстав ненадання до суду підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 13.10.2021 року ухвалу Щорського районного суду Чернігівської області від 12.07.2021 року в частині залишення позовної заяви без руху з підстав несплати судового збору скасовано. З мотивів постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що наявні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

25.10.2021 року дана цивільна справа надійшла до Щорського районного суду.

Керуючись постановою Чернігівського апеляційного суду від 13.10.2021 року, ухвалою суду від 26.10.2021 року звільнено позивача в даній справі від сплати судового збору та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалами суду від 24.11.2021 року та від 02.12.2021 року у задоволенні заяв ОСОБА_1 про відвід судді Щорського районного суду Чернігівської області Шаповал Зої Олексіївни у даній цивільній справі було двічі відмовлено.

Ухвалою суду від 09.12.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 10.01.2022 року у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_3 - про зупинення провадження у даній справі відмовлено.

Ухвалою суду від 18.02.2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді у даній справі відмолено.

Ухвалами суду від 19.05.2022 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Щорського районного суду Чернігівської області Шаповал Зої Олексіївни у даній цивільній справі залишено без розгляду. Відкладено судове засідання у зв"язку з неявкою позивача.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 відсутній, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні відсутній, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав частково, оскільки на його думку невірно обраховані проценти за користування коштами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

24.06.2017 року між сторонами по справі було укладено в письмовій формі договір позики, згідно якого ОСОБА_3 надав у борг ОСОБА_2 132 000 грн., що еквівалентно станом на 24.06.2017 року 5057 доларів США. Згідно умов названого договору ОСОБА_2 зобов`язалась сплатити 3% від суми боргу за користування коштами щомісячно. Відповідачка зобов`язувався повернути борг та проценти у строк до 31.01.2018 року. Письмовим договором позики також передбачено, що у разі зниження курсу національної валюти відносно долара США передбачено повернення суми боргу в національній гривні еквівалентній 5057 доларів США. Зазначене визнається сторонами (а.с.5 т.1).

24.06.2017 року між сторонами по справі було укладено в письмовій формі договір про те, що ОСОБА_2 зобов`язується повернути ОСОБА_3 кошті згідно розписки від 24.06.2017 року до 31.07.2018 року (а.с.6 т.1). Зазначене визнається сторонами.

Таким чином між сторонами визначено строк виконання зобов`язання до 31.07.2018 року.

Станом на день звернення до суду з позовом сума боргу складає 142 984,00 грн грошових коштів України, що еквівалентно 5057 доларів США, оскільки згідно офіційного курсу НБУ за посиланням https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates?date=31.12.2020&period=daily, станом на 31.12.2020 року 1 долар США = 28,2746 грн.

Згідно зі ст. 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до ч.1 ст..526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договорута вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч.1 ст..530 ЦК України, Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст..610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1049 цього ж Кодексу передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на зазначене позов в частині стягнення боргу в розмірі 142984,00 грн. цілком обгрунтований та підлягає задоволенню.

Щодо стягнення процентів за користування позикою у розмірі 3% від суми боргу за користування коштами щомісячно, суд зазначає наступне.

Так, позивач просив стягнути проценти за користування позикою, які розрахував з 24.06.2017 року по день подачі позову 31.12.2020 року (54 місці), суд зазначає наступне.

За змістом ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.05.2021 року у справі №149/1499/18 висловила правову позицію про те, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно п.38 наведеної вище Постанови, зазначено, що на підставі частини першої статті 1048 ЦК України позивач не мав права додатково нарахувати проценти за користування позикою у розмірі однієї облікової ставки Національного банку України за період після настання терміну повернення позики , тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем. Тому суди попередніх інстанцій правильно відмовили у задоволенні цієї вимоги.

З огляду на те, що сторони погодили строк (термін) виконання зобов`язання за договором і не визначили строк останнього та не зазначили, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача проценти за користування позикою у розмірі 3% від суми боргу за користування коштами щомісячно за період з 24.06.2017 року по 31.07.2018 року, що становить 13 місяців в сумі 51 480,00 грн. (132 000х3%=3960*13=51 480,00).

У матеріалах справи відсутня заява відповідача про застосування строків позовної давності, а без заяви відповідача позовна давність, як загальна так і спеціальна, не може бути застосована судом. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 24.06.2015 року ( 6-738цс15).

За положеннями ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов`язками щодо предмета спору (стаття 13 ЦПК України ), а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти учасникам процесу в реалізації таких прав та виконанню обов`язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У зв`язку з частковим задоволенням позову та враховуючи те, що позивач ухвалою суду звільнений від сплати судового збору з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1944, 64 грн (пропорційно до задоволених вимог), а решту судового збору в сумі 1801,55 грн, (пропорційно до відмолених вимог), необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 12, 13, 81, 89, 211, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 194 464 (сто дев`яносто чотири тисячі чотириста шістдесят чотири) грн. 00 коп. у рахунок погашення боргу за договором позики, укладеного у формі розписки від 24.06.2017, з яких: 142 984,00 грн. - основна сума позики; 51 480, 00 грн. - відсотки згідно зі ст. 1048 ЦК України.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1944, 64 грн.

Судовий збір в розмірі 1801,55 грн, компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду у зазначений вище строк.

Суддя З.О.Шаповал