Справа № 299/883/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 червня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Джуги С.Д.

суддів Бисаги Т.Ю., Куштана Б.П.

з участю секретаря: Микуляк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Колос» на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2020 року у складі судді Надопта А.А., у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2017 року у справі за уточненим позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради, Фермерського господарства «Колос», Регіональне відділення Фонду державного майна України в Закарпатській області, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання укладення договору найму житлового приміщення,-

в с т а н о в и в :

20 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2017 року у справі за уточненим позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради, Фермерського господарства «Колос», Регіональне відділення Фонду державного майна України в Закарпатській області, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання укладення договору найму житлового приміщення.

Заяву мотивовано тим, що рішенням Виноградівського районного суду від 14 грудня 2017 року по справі №299/883/17, з яким погодилися суди апеляційної та касаційної інстанції, було відмовлено у позові ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради про зобов`язання укласти з ним договір найму житлової квартири АДРЕСА_1 .

Суди вважали, що факт правомірного володіння вказаним будинком із 26 червня 2000 року ФГ «Колос» як правонаступника КСГП «8 березня» установлений судовими рішеннями у справі №703/4114/12 та у справі №299/1923/16-ц. Зазначені обставини є преюдиційними та не підлягають встановленню, а вимога про укладення договору найму житла повинна бути заявлена до ФГ «Колос», оскільки спірний житловий будинок до державного житлового фонду (з 15.10.19896 року) і комунальної власності територіальної громади м.Виноградів, в особі Виноградівської міської ради, не відноситься.

На початку жовтня 2020 року заявник ОСОБА_1 дізнався про прийняту постанову Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 року по справі № 907/29/19, якою встановлено, що 26.06.2000 року відбулась державна реєстрація новоствореного підприємства ФГ «Колос», а не перетворення КСГП «8-го Березня» у ФГ, а наявність у ФГ «Колос» того ж коду ЄДРПОУ, що у КСГП, - не свідчить про обставини правонаступництва ФГ «Колос» за КСГП «8-го Березня». Дана постанова повністю виключає висновки судів всіх інстанцій по даній справі №299/883/17. Висновки, викладені у вище вказаній постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 року по справі № 907/29/19, слід вважати такими, що можуть прямо вплинути на юридичну оцінку обставин саме в цій справі №299/883/17, оскільки згідно з частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Сторонами в справі № 907/29/19 були як ФГ «Колос», так і Виноградівська міська рада, а тому правова оцінка Верховним Судом обставин правонаступництва ФГ «Колос» за КСГП «8 березня» виключає факт правомірного володіння вказаним будинком із 26 червня 2000 року ФГ «Колос», як правонаступника КСГП «8-го Березня».

Таким чином, заявнику ОСОБА_1 стали відомі істотні обставини справи, ще не були і не могли бути відомі особі, яка зверталася із заявою, на час розгляду справи. У зв`язку з цим, заявник звернувся до суду із даною заявою, оскільки вважає, що рішення про відмову у задоволенні вимоги про зобов`язання Виноградівської міської ради укласти з ним договір найму житла порушує його права, а тому дане рішення підлягає перегляду, та просив суд її задовольнити.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2017 року по справі за уточненим позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради, Фермерське Господарство «Колос», Регіональне відділення Фонду державного майна України в Закарпатській області, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зобов`язання укласти договір найму житлового приміщення- двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , в зв`язку з нововиявленими обставинами - задоволено.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2017 року по справі №299/883/17 за уточненим позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради, Фермерського Господарства «Колос», Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання укласти договір найму житлового приміщення- двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , - скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким зобов`язано Виноградівську міську раду укласти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , договір найму житлового приміщення двокімнатної квартири АДРЕСА_3

Не погодившись із вказаним рішенням суду Фермерське Господарство «Колос» подало на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дане рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити заявнику ОСОБА_1 у задоволенні його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2017 року, посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд дійшов неправильних висновків, що обставини, на які посилається заявник у поданій заяві, є нововиявленими та безпідставно скасував рішення суду від 14.12.2017 року, ухваливши у справі нове рішення, зобов`язавши Виноградівську міську раду укласти з ОСОБА_1 договір найму житлового приміщення двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , не врахувавши, що власником даного житлового будинку є саме ФГ «Колос», право власності якого є чинним і не скасованим, і саме ФГ «Колос» вправі укладати договір найму із мешканцями будинку.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В судовому засіданні представник ФГ «Колос» Терек Я.М. підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час, місце розгляду справи належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2017 року у задоволенні уточненого позову ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради, Фермерське Господарство «Колос», Регіональне відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання укласти договір найму житлового приміщення - двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , - відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 16 квітня 2018 року рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 29 липня 2020 року рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 16 квітня 2018 року залишено без змін із мотивів, викладених у цій постанові.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2017 року за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч.1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; (ч.2 п.1 ст. 423 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.4,5 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Згідно із ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18) вказано, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 127/10129/17 від 22 січня 2019 року зазначено, що згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення.

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення ( постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 19/028-10/13 від 30 червня 2020 року).

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 9901/819/18 від 14 квітня 2021 року зазначено, що не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи.

Заявник ОСОБА_1 , як на підставу для перегляду за нововиявленими обставинами даного рішення, посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 року по справі № 907/29/19, якою встановлено, що 26.06.2000 року відбулась державна реєстрація новоствореного підприємства ФГ «Колос», а не перетворення КСГП «8-го Березня» у ФГ, а наявність у ФГ «Колос» того ж коду ЄДРПОУ, що у КСГП, - не свідчить про обставини правонаступництва ФГ «Колос» за КСГП «8-го Березня», і ця постанова повністю виключає висновки судів всіх інстанцій по даній справі №299/883/17.

На думку колегії суддів, дана обставина не є нововиявленою обставиною, оскільки така ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду даної справи.

Більше того, зі змісту поданої ОСОБА_1 позовної заяви, уточненої позовної заяви, апеляційної скарги на рішення суду від 27.12.2017 року вбачається, що заявник ОСОБА_1 посилався на відсутність правонаступництва між КСГП «8-го Березня» та ФГ «Колос» та відповідно відсутність правових підстав для набуття ФГ «Колос» прав на житловий будинок АДРЕСА_2 . Тобто, обставини, на які заявник посилається і вважає нововиявленими, та з якими пов`язує перегляд рішення суду, існували на час розгляду справи, були відомі заявнику, входили до предмета доказування у даній та були предметом дослідження при розгляді справи, а тому не можуть вважатися нововиявленими.

Обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, не можуть визнаватися нововиявленими. До того ж не вважається нововиявленими обставини зміна правової позиції суду в інших подібних справах. (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі №802/2196/17-а від 27.05.2020 року).

В рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня

2008 року (справа «Пономарьов проти України») вказано, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу «res judicata» принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру. Повноваження судів на перегляд справи повинні використовуватися лише з метою виправлення судових помилок, а не для проведення нового розгляду справи. Перегляд судами справ не повинен розглядатися як завуальована апеляція, а сама лише можливість того, що можуть існувати дві точки зору щодо предмету спору не є підставою для перегляду рішення. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу "Брумареску проти Румунії", пункт 61). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини. При цьому процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, наявність доказу, який раніше не міг бути доступним, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (див. пункти 27 - 34 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

Суд першої інстанції не врахував вищенаведені вимоги закону дійшов неправильних висновків, що обставини, на які посилається заявник у поданій заяві, є нововиявленими обставини та безпідставно переглянув і скасував рішення суду від 14 грудня 2017 року, та задовольнив заявлений позов. Окрім того, задовольняючи заявлений позов та зобов`язавши Виноградівську міську раду укласти з ОСОБА_1 договір найму житлового приміщення двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , суд не врахував, що право власності на даний будинок відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 87725541 від 16.05.2017 року зареєстровано за ФГ «Колос». Даних, що державна реєстрація права власності на даний будинок за ФГ «Колос» скасована (припинена), а Виноградівська міська рада відповідно набула прав щодо даного будинку і може здійснювати щодо нього обов`язки, в тому числі укладати договір найму, матеріали справи не містять. Суд фактично поклав обов`язки на особу (Виноградівську міську раду) щодо права користування майном, яке їй не належить, і яка не має права на розпорядження ним, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За вказаних обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні поданої заяви з вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст 374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Колос» задовольнити.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2020 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2017 року у справі за уточненим позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради, Фермерського господарства «Колос», Регіональне відділення Фонду державного майна України в Закарпатській області, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання укладення договору найму житлового приміщення, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 17 червня 2022 року.

Головуючий:

Судді: