Справа № 740/4056/21
Провадження № 2/740/73/22
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпусь І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

за участю представника позивача - адвоката Прокопець С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні її майном та присадибною земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:004:0050, на яку рішенням апеляційного суду Чернігівської області у справі № 740/737/15 від 07.06.2016 встановлено постійний безоплатний сервітут на її право проходу та проїзду на велосипеді площею 48 м2, у межах: від точки А до точки Б 3,15 м, від точки Б до точки В 9,36 м, від точки В до точки Г 7,87 м, від точки Г до точки Д 2,09 м, від точки Д до точки Е 7, 17 м, від точки Е до точки Ж по довжині стіни гаражу, від точки Ж до точки А 10,54 м, межі яких прокладено у спосіб, зображений на схемі, що є додатком № 4 до висновку судової земельно-технічної експертизи № С-163 від 30.07.2015, який виготовлено експертом Чернігівської регіональної торгово-промислової палати, шляхом знесення за власний рахунок (демонтувати) паркану довжиною 2,09 м від точки Г до точки Д зображених у додатку № 4 до висновку судової земельно-технічної експертизи № С-163 від 30.07.2015.

Позов аргументує тим, що відповідно до технічної документації по складанню державних актів на право власності ОСОБА_1 і ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і ОСОБА_4 на частини присадибної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , на належній ОСОБА_2 і ОСОБА_4 частині цієї ділянки запропоновано встановлення постійного безкоштовного сервітуту для проходу та проїзду ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на належну їм частину цієї ж ділянки. ОСОБА_1 і ОСОБА_3 підписано акт погодження меж земельної ділянки відповідачів у зв`язку з наявністю у технічній документації на неї вказаного вище сервітуту. Ніжинською міською радою затверджено проект розподілу та передачі у власність ОСОБА_1 і ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і ОСОБА_4 часток присадибної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , який запропоновано у вищевказаній технічній документації. На підставі цього рішення їй, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 видано відповідні державні акти, але питання щодо встановлення сервітуту, про який йдеться, було упущено. Після розірвання нею шлюбу з ОСОБА_3 рішенням суду поділено належну їм частину присадибної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , а також розташовані на ній нерухомі об`єкти. Це рішення суду постановлялося з урахуванням, зокрема, висновку експертизи, згідно з яким для виходу на вулицю та можливості обслуговування жилого будинку нею і ОСОБА_3 має бути виділено сервітут площею 0,0048 га за рахунок земельної ділянки відповідача. Проте у рішенні про поділ належної їй і ОСОБА_3 частини присадибної земельної ділянки суд зазначив, що її поділ здійснюється без встановлення сервітуту у зв`язку з відсутністю доказів необхідності встановлення, змісту, способу дії та державної реєстрації договору про встановлення земельного сервітуту. Із виділеної у власність її частини будинку АДРЕСА_1 немає виходу на вулицю Василівська. До 01.01.2014 вона мала прохід з цієї вулиці до належної їй частини будинку через двір, який у цей час є власністю відповідача. З 01.01.2014 відповідач заборонив їй ходити через його двір та став чинити перешкоди, наполягаючи на тому, щоб вона ходила до своєї частини будинку через город з іншої вулиці, яка не має назви, твердого покриття й освітлення.

Зазначає, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.11.2015, яке рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 07.06.2016 змінено, встановлено на належній ОСОБА_2 та ОСОБА_4 присадибній земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № якої :04:004:0050, постійний безоплатний сервітут на її право проходу та проїзду на велосипеді, площею 48 м2, у межах: від точки А до точки Б - 3,15 м, від точки Б до точки В - 9,36 м, від точки В до точки Г - 7,87 м, від точки Г до точки Д - 2,09 м, від точки Д до точки Е - 7,17 м, від точки Е до точки Ж - по довжині стіни гаражу, від точки Ж до точки А - 10,54 м. Вказані межі прокладено у спосіб, зображений на схемі, що є додатком №4 до висновку судової земельно-технічної експертизи № С-163 від 30.07.2015, який виготовлено експертом Чернігівської регіональної торгово-промислової палати.

Постановою Верховного суду від 30.01.2018 рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 листопада 2015 року в його незмінній частині та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 07 червня 2016 року суду залишено без змін.

Вказує, що на цей час вона не має змоги належним чином володіти та користуватися своїм домоволодінням, так як рішення судів виконати неможливо, оскільки відповідач встановив паркан, відгородивши земельну ділянку, на яку встановлено земельний сервітут, де вона мала прохід до свого будинку, що підтверджується актом державного виконавця від 29.07.2019.

Ухвалою від 23 липня 2021 року цивільну справу призначено до підготовчого засідання за вказаним вище позовом.

Ухвалою суду від 08 вересня 2021 року за результатами підготовчого провадження справу призначено до судового розгляду по суті.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно засобами поштового зв`язку за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання згідно із п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України.

Представник позивача адвокат Прокопець С.М. в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з наведених в ньому підстав, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Враховуючи, що відповідач відзив не подав, причини неявки в судове засідання не повідомив, суд відповідно до ст.280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 395 ЦК України речовим правом на чуже майно є, зокрема, право користування (сервітут).

Згідно зі ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Власник майна згідно зі статтею 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 401 ЦК України сервітут - це право користування чужим майном, що може бути встановлене щодо земельної ділянки для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно ст. 402 ЦК України, ст.100 ЗК України сервітут може бути встановлений рішенням суду, а відповідно до ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном.

Судом встановлено, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.11.2015 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 задоволено. ОСОБА_1 встановлено спосіб здійснення земельного сервітуту щодо земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 , кадастровий №:04:0050, яка належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , шляхом встановлення земельного сервітуту площею 0,0048 га (48 кв м), розташований в межах від т.А до т.Б - 3,15 м ( АДРЕСА_1 , від т.Б до т.В - 9,36 м, від т.В до т.Г 7,87 м, від т.Г до т.Д 2,09 м, від від т.Д до т.Е -7,17 м, від т.Е до т.Ж стіна господарської споруди від т.Ж до т.А 10,54 м; з відповідачів на користь позивача стягнуто 2773 грн 00 коп. на відшкодування витрат по наданню правової допомоги і 1200 грн 00 коп. на відшкодування вартості судової експертизи (а.с.13-14).

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 07.06.2016 рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.11.2015 змінено та встановлено на належній ОСОБА_2 та ОСОБА_4 присадибній земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № якої :04:004:0050, постійний безоплатний сервітут на її право проходу та проїзду на велосипеді, площею 48 м2, у межах: від точки А до точки Б - 3,15 м, від точки Б до точки В - 9,36 м, від точки В до точки Г - 7,87 м, від точки Г до точки Д - 2,09 м, від точки Д до точки Е - 7,17 м, від точки Е до точки Ж - по довжині стіни гаражу, від точки Ж до точки А - 10,54 м. Вказані межі прокладено у спосіб, зображений на схемі, що є додатком № 4 до висновку судової земельно-технічної експертизи № С-163 від 30.07.2015, який виготовлено експертом Чернігівської регіональної торгово-промислової палати (а.с.15-19).

Постановою Верховного суду від 30.01.2018 рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 листопада 2015 року в його незмінній частині та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 07 червня 2016 року залишено без змін (а.с.20-27).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с.29).

Згідно листа приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Борщ Н.О. від 01 грудня 2021 року, за даними спадкової справи №49/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, є її чоловік ОСОБА_2 (а.с.56).

За змістом вищевказаних судових рішень сервітут встановлено на земельну ділянку, що належить відповідачу ОСОБА_2 щодо наявного шляху до будинку позивача ОСОБА_1 .

Таким чином, обтяжено право власності відповідача на належну йому земельну ділянку шляхом надання права використовувати наявний на його земельній ділянці шлях для проходу і проїзду до господарства позивача.

Вчинення будь-яких дій щодо позбавлення можливості використовувати наявний шлях, а також вчинення інших дій, які унеможливлюють використання наявного шляху, свідчить про вчинення перешкод у користуванні земельною ділянкою, на яку рішенням суду встановлено сервітут.

Факт вчинення перешкод зі сторони відповідача можливості використання земельної ділянки, на яку встановлено сервітут, підтверджений актом державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Гаврилей І.О. від 29.07.2019 (а.с. 12).

Поновлення права позивача можливе у спосіб покладення зобов`язання на ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, щодо якої встановлено сервітут у спосіб знесення за власний рахунок (демонтувати) паркану довжиною 2,09 м.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.141, 263-265, 274, 279, 280-284, 289 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні майном ОСОБА_1 та присадибною земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:004:0050, на яку рішенням апеляційного суду Чернігівської області у справі № 740/737/15 від 07.06.2016 встановлено постійний безоплатний сервітут на її право проходу та проїзду на велосипеді площею 48 м2, у межах: від точки А до точки Б 3,15 м, від точки Б до точки В 9,36 м, від точки В до точки Г 7,87 м, від точки Г до точки Д 2,09 м, від точки Д до точки Е 7, 17 м, від точки Е до точки Ж по довжині стіни гаражу, від точки Ж до точки А 10,54 м, межі яких прокладено у спосіб, зображений на схемі, що є додатком № 4 до висновку судової земельно-технічної експертизи № С-163 від 30.07.2015, який виготовлено експертом Чернігівської регіональної торгово-промислової палати, шляхом знесення за власний рахунок (демонтувати) паркану довжиною 2,09 м від точки Г до точки Д зображених у додатку № 4 до висновку судової земельно-технічної експертизи № С-163 від 30.07.2015.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп. понесених витрат на сплату судового збору.

Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.М. Карпусь