КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2022 року

справа № 752/8936/20

провадження № 22-ц/824/4888/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.,

при секретарі: Волошиній А.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Державне підприємство обслуговування повітряного руху України,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Первинна профспілка «Авіація Україна», Державна служба з питань праці

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Державного підприємства обслуговування повітряного руху України - Ярмака Андрія Миколайовича на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року та на додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2021 року, постановлені під головуванням судді Мазура Ю.Ю. у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Первинна профспілка «Авіація Україна», Державна служба з питань праці про поновлення на роботі та стягнення невиплаченої заробітної плати,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Первинна профспілка «Авіація Україна», Державна служба з питань праці про поновлення на роботі та стягнення невиплаченої заробітної плати.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 14.04.2020, згідно з наказом Украероруху від 13.04.2020 № 415/о, позивача було звільнено з посади провідного юрисконсульта відділу фінансово-економічної та договірної роботи авіакомпанії «Украерорух» на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Позивач вважає, що вказаний наказ прийнятий з порушенням законодавства, оскільки було з боку відповідача зловживання строками розгляду заяв позивача та ненадання їй відповіді; обмеження доступу до інформації та перешкоджання у реалізації трудових прав працівника; відсутність умов до прямого діалогу між працівником, роботодавцем та профспілкою та невиконання профспілкою вимог закону.

Враховуючи викладене, просила визнати надану профспілкою ППС «Авіація України» згоду на звільнення позивача оформлену протоколом засідання № 18 від 10.04.2020, вказану як підставу у наказі Украероруху від 13.04.2020 № 415/о «З особового складу», фактом, що немає юридичного значення; визнати звільнення позивача незаконним та скасувати наказ Украероруху № 415/о від 13.04.2020 «З особового складу»; зобов`язати відповідача провести перерахунок оплати праці за період з 18.03.2020 по 14.04.2020 з розрахунку встановленого посадового окладу та у повному обсязі здійснити їй виплату; поновити позивача на посаді провідного юрисконсульта відділу фінансово-економічної та договірної роботи авіакомпанії «Украерорух» з 14.04.2020 з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У червні 2020 року позивач звернулась до суду з заявою про уточнення позовних вимог, в якій просила визнати незаконним та скасувати наказ Украероруху № 415/о від 13.04.2020 «З особового складу» про звільнення із займаної посади; поновити позивача на посаді провідного юрисконсульта відділу фінансово-економічної та договірної роботи авіакомпанії «Украерорух» з 14.04.2020; зобов`язати відповідача здійснити розрахунок заробітної плати у відповідності зі встановленим посадовим окладом за період з 18.03.2020 по 14.04.2020 у повному обсязі здійснити оплату.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано Наказ ДП обслуговування повітряного руху України №415/о від 13.04.2020 «З особового складу» про звільнення ОСОБА_1 незаконним та скасовано.

Зобов`язано ДП обслуговування повітряного руху України провести перерахунок посадового окладу та здійснити виплату.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного юрисконсульта відділу фінансово-економічної та договірної роботи ДП обслуговування повітряного руху України з 14.04.2020 року.

Стягнуто з ДП обслуговування повітряного руху України на користь держави судові витрати у розмірі 840 грн.

Допущено негайне виконання в частині поновлення на роботі та стягнення суми середнього заробітку за один місяць, а саме 1443 грн 80 коп.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року виправлено описку в рішенні суду від 29 вересня 2022 року у шостому абзаці резолютивної частини рішення суду замість помилково зазначеної суми середнього заробітку за один місяць 1443 грн 80 коп.» зазначивши вірно 29582 грн 79 коп.

Додатковим рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2021 року стягнуто з ДП обслуговування повітряного руху України середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.04.2020 р. по 29.09.2021 р. в розмірі 514 175,50 грн. Стягнуто судовий збір з ДП обслуговування повітряного руху України на користь держави в розмірі 5141,76 грн.

В поданій апеляційній скарзі представник Державного підприємства обслуговування повітряного руху України - Ярмака Андрія Миколайовича просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції не було досліджено та прийнято до уваги той факт, що відповідно до нового штатного розпису, затвердженого наказом Украероруху № 9 від 08.01.2020 року відбулось значне скорочення чисельності та штату працівників на підприємстві відповідача. Позивачу під особистий підпис було вручено письмове попередження про скорочення її посади та надано перелік вакантних посад по підприємству, відтак позивач володів інформацією про всі вільні посади в Украерорусі станом на 13.02.2020 р. Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 було подано дві заяви про переведення на інші посади. Однак одна з посад в подальшому була подана на скорочення, а інша була вільна на період декретної відпустки працівника. Крім того, кваліфікаційний рівень позивача не відповідав кваліфікаційним вимогам посади.

Вважає вимоги позивача щодо проведення перерахунку оплати праці за період з 18.03.2020 по 14.04.2020 р. з розрахунку встановленого посадового окладу необґрунтованим, оскільки на підприємстві з 18.06.2020 р. та до закінчення карантину було встановлено початок простою.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що позивачу надано письмове попередження від 04.02.2020 підписане неуповноваженою особою та без ознайомлення з підставами правомірності такого вручення. До попередження додано додаток-перелік вакантних посад, складений станом на 13.02.2020 року, тобто на 10 днів пізніше від дати підготовки повідомлення, та без зазначення новостворених посад в авіакомпанії. Вважає, що відповідачем порушено процедуру скорочення. Позивач вказує, що вона зверталася із двома заявами на переведення на іншу роботу, однак відповіді на них відповідачем не надано.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що профспілка, будучи проінформованою про подані позивачем заяви, які дають можливість переведення на іншу посаду, надала під час дії карантину формальну згоду на звільнення, порушуючи вимоги Закону. Суд першої інстанції прийшов до висновку про незаконність звільнення позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 18.11.2013 року позивач прийнята на посаду юрисконсульта в РСП «Кримаерорух» на підставі наказу № 303/о від 15.11.2013.

Згідно з наказом РСП «Київцетаеро» 01.04.2014 прийнята на посаду юрисконсульта за переведенням з РСП «Кримаерорух». Згідно з наказом РСП «Київцентраеро» від 29.07.2019 № 491/о ОСОБА_1 звільнена за переведенням до авіакомпанії «Украерорух».

На посаду провідного юрисконсульта відділу ФЕДР авіакомпанії «Украерорух» прийнята з 01.08.2020 згідно наказу Украероруху від 31.07.2019 № 837/о.

13.02.2020 позивачу було вручено лист від 04.02.2020 № 1-23.2/1103/20 «Попередження про скорочення посади та наступне вивільнення», за підписом адміністративного директора Украероруху, в якому зазначена інформація про те, що на підставі наказів Украероруху від 26.12.2019 № 1120 «Про введення в дію оновленої організаційної структури та штатного розпису керівного складу Украероруху» та від 08.01.2020 № 9 «Про затвердження штатного розпису підрозділів головного підприємства Украероруху» посада, яку обіймала позивач, підлягає скороченню.

13.02.2020 ОСОБА_1 було надано відповідачем перелік вакантних посад по Головному підприємству станом на 13.02.2020 року.

18.02.2020 позивачем подано заяви № 2.2-01/540/20 та 2.2-01/541/02, а саме про ознайомлення з підставами надання їй листа-попередження та одночасно подано заяву про надання згоди на переведення на посаду заступника відділу закупівель та договірної роботи.

Відповідач 17.03.2020 позивача повідомив про те, що на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, на підприємстві з 18.03.2020 до закінчення карантину встановлюється початок простою.

Враховуючи викладене, позивач з 18.03.2020 і до дня звільнення продовжувала виконувати роботу дистанційно.

14.04.2020, згідно з наказом Украероруху від 13.04.2020 № 415/о, позивача було звільнено з посади провідного юрисконсульта відділу фінансово-економічної та договірної роботи авіакомпанії «Украерорух» на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України та наказано виплатити вихідну допомогу у розмірі одного середньомісячного заробітку та компенсацію за 13 календарних днів невикористаної щорічної відпустки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

З матеріалів справи вбачається, що на підприємстві відповідача відбулася реорганізація виробництва та скорочення, що підтверджується відповідними наказами.

Наказом б/н на підставі наказу Украероруху від 26.12.2019 № 1120 «Про введення в дію оновленої структури та штатного розпису керівного складу Украероруху» введений в дію новий штатний розпис, згідно якого скорочена посада провідного юрисконсульта відділу фінансово-економічної та договірної роботи авіакомпанії «Украерорух», яку обіймала ОСОБА_1 .

У постанові Верховного Суду від 01.12.2021 року у справі № 336/980/19 зазначено, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди мають з`ясувати питання, зокрема, щодо доказів про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року зазначено наступне. За приписами ч. 1 ст. 40, ч. 1, 3 ст. 49-2 КЗпП України вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

З огляду на викладене, оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення.

Доказів на підтвердження відмови ОСОБА_1 від переведення на вакантну посаду матеріали справи не містять.

Більше того, в матеріалах справи наявні згода ОСОБА_1 на переведення її на посаду заступника начальника відділу закупівель та договірної роботи від 18.02.2020 року, відповідна заява на прийняття на роботу від 10.03.2020 року із відміткою начальника відділу з економічної та договірної роботи про її отримання та подальше погодження.

10.03.2020 позивачем також подано заяву на прийняття її на посаду економіста з договірних робіт першої категорії відділу економічної та договірної роботи в РСП «Київцентраеро» за переведення з авіакомпанії «Украерорух» із відміткою начальника відділу з економічної та договірної роботи про її отримання та подальше погодження.

У поданому відповідачем переліку вакантних посад на 09.04.2020 міститься інформація, що посади, на які подавались заяви позивачем на переведення, на той час залишились вакантними. Крім того, залишались вакантними і інші посади, на які позивач могла претендувати.

Службова записка, на яку відповідач посилається у відзиві, не може бути розцінена як відповідь на заяву про прийняття на роботу ОСОБА_1 . Разом із тим, матеріали справи не містять вказаної службової записки.

Крім того, попередження про скорочення посади позивача та подальше його звільнення було складено 04 лютого 2020 року, а відтак відповідач зобов`язаний був надати позивачу перелік всіх вільних посад, які існували станом на 04 лютого 2020 року, а не на час вручення їй попередження про звільнення 13 лютого 2020 року.

Встановлено та не заперечується сторонами, позивач була членом Первинної профспілкової організації авіапрацівників «Авіація України».

Відповідачем зазначено, що позивачу був надісланий лист з проханням бути присутньою на засіданні профспілкового комітету або надати письмову згоду на розгляд подання про розірвання трудового договору

Однак матеріали справи не містять доказів повідомлення позивача про засідання.

У відповідь на подання про розірвання трудового договору до ППС «Авіація України», остання надала згоду адміністрації Украероруху на розірвання трудового договору на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з позивачем, відповідно до витягу з протоколу № 18 засідання профспілкового комітету ППС «Авіація України».

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що профспілка, будучи проінформованою про поданні позивачем заяви, які дають можливість переведення на іншу посаду, натомість щоб спонукати роботодавця до виконання свого обов`язку щодо працевлаштування, надає під час дії карантину формальну згоду, порушуючи вимоги Закону.

Із відповіді ДП обслуговування повітряного руху України від 07.05.2020 року на звернення ОСОБА_1 від 14.04.2020 року вбачається, що заява ОСОБА_1 про переведення її на посаду заступника відділу закупівель та договірної роботи задоволенню не підлягає, оскільки в заяві не зазначено про переведення на посаду на умовах строкового договору, крім того обов`язковою умовою є наявність досвіду роботи не менше двох років, пов`язаного з проведення процедур закупівель. Переведення на вакантну посаду економіста з договірних робіт 1 категорії відділу з економічної та договірної робити РСП «Київцентраеро» не розглядалося адміністрацією підприємства у зв`язку з відсутністю інформації щодо написання заяви на зазначену посаду. Крім того, повідомлено що така посада виключена із штатного розпису РСП у зв`язку з проведення заходів з економії коштів та поліпшення стану підприємства.

Посилання відповідача на те, що посада економіста з договірних робіт 1 категорії РСП «Київцентраеро» виключена із штатного розпису з 13.04.2020 року у зв`язку із проведення організаційних заходів, судом не приймається, оскільки така інформація не була доведена до відома позивача на час звернення із заявою про прийняття на роботу.

Доводи апеляційної скарги про те, що в заяві на посаду заступника начальника відділу закупівель та договірної роботи ОСОБА_1 не зазначено умови строковості такої посади, також не приймається, оскільки відповіді на заяву надано позивачу не було.

Враховуючи наявні заяви ОСОБА_1 про переведення її на вакантні посади, ненадання відповідей на відповідні заяви відповідачем, відсутність відомостей про повідомлення останньої про засідання профспілкового комітету, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що звільнення ОСОБА_1 з роботи є незаконним, а тому наказ про звільнення підлягає скасуванню.

Твердження апелянта щодо необґрунтованості здійснення перерахунку оплати праці за період з 18.03.2020 по 14.04.2020 з розрахунку встановленого посадового окладу та зазначає, що на підставі Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 на підприємстві з 18.03.2020 та до закінчення карантину встановлено початок простою, а тому заробітна плата обчислюється із розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки, суд відхиляє, оскільки фактично позивач виконувала свої обов`язки дистанційно, чого не заперечував відповідач.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до доданої до позову довідки відповідача про середню заробітну плату ОСОБА_1 , яка не оспорювалась сторонами у справі, середньоденний заробіток позивача на момент його звільнення склав - 1443,37 грн., середньомісячний заробіток - 29582,79 грн.

Судом вірно здійснено розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Державного підприємства обслуговування повітряного руху України - Ярмака Андрія Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року та залишити без змін.

Додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді