Провадження № 2/554/5854/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Грай К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, у якому просила розірвати шлюб, який зареєстрований 07 березня 2008 року Малинівською селищною радою Чугуївською району Харківської області, актовий запис № 07 між нею та ОСОБА_2 , стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати подачі позовної заявидо суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 07 березня 2008 року вона з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Малинівською селищною радою Чугуївською району Харківської області. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачам не склалося, вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем не можливе, їхні намагання примиритися були марними. На утриманні позивачки перебуває їхня малолітній донька ОСОБА_4 , яка проживає разом з нею. Відповідач є фізично здоровим, тому просила стягнути на її користь аліменти на утримання дитини.

Ухвалою суду від 25 листопада 2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 разом з позовною заявою надала заяву, у якій просила проводити судове засідання без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити (а.с.6).

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява, у якій останній просив проводити судове засідання без його участі, проти задоволення позову не заперечує (а.с.14).

Суд вважає можливим, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , що було видане Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області 07 березня 2008 року, актовий запис № 07, вбачається, що сторони уклали шлюб 07 березня 2008 року (а.с.4).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції у Харківській області 15 травня 2012 року, актовий запис № 1330 (а.с.5).

Встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримує.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечував проти його розірвання, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Враховуючи, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини суд зазначає наступне.

Як зазначила позивач, дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини.

Таким чином, суд відповідно до вищенаведених вимог закону, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, прийшов до висновку про задоволення позовної заяви та стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки відповідач визнав позов до першого судового засідання, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 496 грн. 20 коп., сплаченого за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Решта 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у сумі 496 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Також суд приходить до висновку, що судовий збір у сумі 454 грн. підлягає компенсуванню з державного бюджету, тобто 50 відсотків за позовну вимогу про стягнення аліментів, решту 50 відсотків судового збору у сумі 496 грн. 20 коп. необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

У відповідності до ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 430 ЦПК України ст.ст. 7, 110, 112-115, 180, 182- 184, 191 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб зареєстрований 07 березня 2008 року Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 07, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,- розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду, яке набрало законної сили.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 листопада року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Судовий збір у сумі 496 грн. 20 коп. віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разу розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

Суддя Л.І. Савченко