БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/540/22
Провадження №2/730/221/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ з а о ч н е /

"21" грудня 2022 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Стрижак Я.О.

позивача - ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції)

представника позивача - адвоката Зарічної Л.А. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Зарічну Л.А. звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк тривалістю в три місяці для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Свої вимоги обгрунтовує тим, що його батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 неналежним чином ставились до виконання своїх батьківських обов`язків, він їх взагальні не пам`ятає, так як у малому віці був відібраний від них і протягом 1991-2000 років перебував у допоміжній школі-інтернат Роменського району Сумської області. Перебуваючи по робочих справах у с. Плиски, від місцевих мешканців дізнався, що в даному селі проживали його батько ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , батькова мати (його баба) ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та батькова рідна сестра ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також, що покійна баба мала земельний пай із земель КСП «Колос» згідно сертифікату серії ЧН №0168196. Спадкове майно після померлої ОСОБА_3 було переоформлено в Борзнянській державній нотаріальній конторі в 2000 році її дочкою ОСОБА_6 , а після смерті останньої - в 2014 році її сином ОСОБА_2 . Водночас, його батько помер раніше баби, в зв`язку з чим він має право на 1/2 частину спадкового земельного паю, проте він на той час був малолітнім, а його мати як законний представник не вжила ніяких дій до прийняття спадщини. Тому він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини лише в липні 2022 року й поважними причинами цьому вважає свій малолітній вік, перебування в школі-інтернат, відсутність будь-якої інформації про батька, бабу, їх смерть та наявність спадкового майна, нездійснення матір`ю встановлених обов`язків щодо прийняття спадщини, віддаленість місця проживання.

Позивач та його представник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали й просили їх задовольнити з вищевказаних підстав. Не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за місцем реєстраційного обліку та шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (ч.7, 8, 11 ст.128 ЦПК України), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідним оголошенням від 02.12.2022р., але своїм процесуальним правом на участь не скористався, про причини неприбуття не повідомив, відзиву на позов не подав.

Тому, зі згоди позивача та його представника суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно з ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частинами першою, третьою статті 5 ЦК України передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

В п.1 постанови №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України зазначив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Отже, положення п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Відтак, оскільки смерть спадкодавиці ОСОБА_3 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 (тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 ), що спадкове законодавство визначає як час відкриття спадщини, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми саме ЦК УРСР.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

За змістом положень ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч.1). Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ч.2).

Разом з тим, норми спадкового права встановлюють, що право на успадкування майна померлого спадкодавця має лише той спадкоємець, який прийняв спадщину (ст.548 ЦК УРСР).

Статтею 549 ЦК УРСР передбачалось для спадкоємця два шляхи прийняття спадщини: 1/якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2/якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. При цьому, зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, яким є день смерті особи (ст.525 ЦК УРСР).

Згідно ст.550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.1). У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна (ч.2).

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача по батьковій лінії ОСОБА_3 , яка проживала в с. Плиски Борзнянського району Чернігівської області. До складу її спадкового майна входить, зокрема, право на земельну частку (пай) розміром 5,6 умовних кадастрових гектари із земель КСП «Колос» с. Плиски, посвідчене відповідним сертифікатом серії ЧН №0168196.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла її дочка ОСОБА_6 , якій 11 жовтня 2000 року Борзнянською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказаний земельний пай; інші спадкоємці на спадщину не претендували.

ОСОБА_6 також померла ІНФОРМАЦІЯ_6 й спадкоємцем її майна став син ОСОБА_2 (відповідач по справі), якому 09 липня 2014 року Борзнянською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зокрема, й на земельний пай, посвідчений сертифікатом серії ЧН №0168196; інші спадкоємці на спадщину не претендували.

Відтак, ОСОБА_2 є належним відповідачем у даному спорі.

Водночас, батько позивача ОСОБА_5 (рідний брат ОСОБА_6 ) помер раніше своєї матері ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_7 , в зв`язку з чим ОСОБА_1 може претендувати на 1/2 частину спадкового майна померлої баби ОСОБА_3 за правом представлення згідно з ч.2 ст.529 ЦК УРСР (чинного на час існування спірних правовідносин).

Натомість, ОСОБА_1 та його законний представник - мати ОСОБА_4 не вчинили жодних дій, визначених ст.549 ЦК УРСР, що б свідчили про прийняття спадщини після померлої баби ОСОБА_3 , а малолітній вік позивача (13 років) на час смерті спадкодавиці за нормами ЦК УРСР (на відміну від положень ч.4 ст.1268 ЦК України) не слугував автоматичною підставою вважати його таким, що прийняв спадщину.

Постановою Борзнянської державної нотаріальної контори від 06.10.2022р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку належного померлій ОСОБА_3 спірного земельного паю.

Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорта, свідоцтв про народження, смерть, витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, свідоцтв про право на спадщину за законом від 11.10.2000р., 09.07.2014р., земельного сертифіката серії ЧН №0168196, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, постанови та довідок Борзнянської державної нотаріальної контори від 06.10.2022р., 27.10.2022р., 16.12.2022р.

Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та системному взаємозв`язку з приписами спадкового законодавства ЦК УРСР, суд вважає, що оскільки спадкодавиця ОСОБА_3 померла до ІНФОРМАЦІЯ_8 й спадщина після неї була прийнята та оформлена дочкою ОСОБА_6 , а в послідуючому - сином останньої ОСОБА_2 , нормами ЦК УРСР на відміну від ч.3 ст.1272 ЦК України не було передбачено визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини, то даний позов ОСОБА_1 є необгрунтованим і не підлягає задоволенню.

Наведений висновок суду узгоджується з правовою позицію, висловленою Верховним Судом в постанові від 18 січня 2018 року в справі №556/1354/15-ц за схожих обставин, а також роз`ясненнями, викладеними в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р.

Посилання ж сторони позивача на рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ільхан проти Туреччини» від 27.06.2000р. та постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року в справі №681/203/17 не заслуговують на увагу, оскільки вказані рішення не є релевантними до спірних правовідносин.

На підставі викладеного, керуючись ст.524, 525, 529, 548-550 ЦК УРСР, ст.5, п.5 Прикінцеві та Перехідні положення ЦК України, ст.2-4, 12, 13, 19, 23, 76-89, 141, 258-268, 280 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець