Справа № 446/2703/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2022 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі Груба Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янка-Бузька Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до Жовтанецької сільської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 звернулася до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області із позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 такими, що втратили право на частку в майні колишнього колгоспного двору домоволодіння, яке розташовано по АДРЕСА_1 та просить визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку, що позначений в технічному паспорті літерою «А1-2», господарської будівлі літерою «Б1», гараж літерою «Г1», воріт з хвірткою №1, огорожі №2, колодязя №3.

Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 26.05.2022 відкрито загальне позовне провадження у даній справі.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, але подали заяву в якій просили проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили такі задовольнити.

Представник Жовтанецької сільської ради в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідовляв.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, але подала заяву в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності проти задоволення позовних вимог не заперечила.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, але подав заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечив.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, але подав заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечив.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, але подав заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечив.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Житловий будинок АДРЕСА_1 відноситься до типу колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_2 , на підставі Свідоцтва про право власності виданого виконкомом Жовтанецької сільської ради 20.06.1988 року, на підставі рішення Кам`янка-Бузького райвиконкому №130 від 19 травня 1988 року та записано в реєстрову книгу за №152 20.06.1988 року.

Відповідно до довідки №1483 виданої 09.08.2021 року Жовтанецькою сільською радою згідно погосподарської книги 1986-1990 рр., підтверджується що ОСОБА_2 , 1950 р.н., була головою колгоспного двору, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Членами даного колгоспного двору були: син - ОСОБА_3 , 1971 р.н., син - ОСОБА_4 , 1973 р.н., син - ОСОБА_5 , 1976 р.н., дочка - ОСОБА_7 , 1979 р.н. Відповідно кожен з них був власником 1/5 частки в майні колгоспного двору.

27.07.2021 року позивачем виготовлено Технічний паспорт в Червоноградському БП на житловий будинок АДРЕСА_1 , згідно якого вартість будинку становить 671 629 грн. 00 коп.

Відповідач ОСОБА_3 з 26.10.2010 року не проживає у вищевказаному будинковолодінні, назад свою частку в майні колишнього колгоспного двору не витребовував, тому за пропуском строку давності витребування своєї частки його доля у майні колишнього колгоспного двору перейшла до інших членів домоволодіння, які залишилися там проживати, що підтверджується даними будинкових книг на будинковолодіння.

Відповідач ОСОБА_2 на даний час є особою пенсійного віху, за будинком не доглядає протягом останніх 20 років, жодних власних коштів у господарський двір не вкладає, всі ці обов`язки покладено на позивачку, тому її частка перейшла до позивачки, яка проживає в колгоспному дворі, доглядає за ним, веде господарство.

Відповідач ОСОБА_4 з 2014 року не проживає у вищевказаному будинковолодінні, назад свою частку в майні колишньогоколгоспного двору не витребовував, тому за пропуском строку давності витребування своєї частки його доля у майні колишнього колгоспного двору перейшла до інших членів домоволодіння, які залишилися там проживати що підтверджується даними будинкових книг на будинковолодіння.

Відповідач ОСОБА_5 на даний час зареєстрований у вищевказаному будинковолодінні, проте за будинком не доглядає протягом останніх 20 років, жодних власних коштів у господарський двір не вкладає, всі ці обов`язки покладено на позивачку тому його частка перейшла до позивачки, яка проживає в колгоспному дворі, доглядає за ним, веде господарство.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 , протягом усього свого життя проживає у вищевказаному житловому будинку, доглядає за ним, робить ремонт за власні кошти, що підтверджується копіями квитанцій та чеків на покупку будівельних матеріалів, а саме: товарний чек від 01.06.2014 року на суму 208 грн. видаткова накладна №РН-0000018 від 04.08.2014 року на суму 8170 грн.; товарний чек на суму 5000 тис грн. на купівлю вікон від 30.08.2015 року; квитанція №31 від 11.09.2016 року на суму 1028 грн. 88 коп.; рахунок №26937 від 21.09.2016 року на сум 623 грн. 40 коп.; квитанція №31 від 11.01.2018 року на суму 2252 грн. 30 коп.; квитанція №31 від 11.01.2018 року на суму 1808 грн. 40 коп.; видаткова накладна №4713 від 11.01.2018 року на суму 10 245 грн. 90 коп. ; квитанція №31 від 30.06.2019 року на суму 1699 грн. 20 коп.; квитанція №31 від 30.06.2019 року на суму 1840 грн 00 коп.; квитанція 31 від 03.02.2019 року на суму 2548 грн. 26 коп.; товарний чек №59 від 06.07.2019 року на суму 4699 грн. 21 коп.; видаткова накладна №Ррз/ЬН-0104537 від 23.06.2019 року на суму 7792 грн. 81 коп.; квитанція №31 від 23.07.2020 року на суму 1161 грн. 54 коп.; квитанція №31 від 29.05.2021 року на суму 740 грн. 20 коп.; квитанція №31 від 23.05.2021 року на суму 2141 грн. рахунок №1741 від 23.03.2021 року на суму 36 440 грн.

Згідно ч.3 ст. 12, п.2 ч. 1 ст. 346 ЦК України особа може відмовитись від свого майнового права.

Право власності припиняється у разі відмови власника від права власності.

Відповідно до ч. 1.3 ст. 347 ЦК особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Так, згідно Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

У п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; згідно ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року (в редакції, що діяла до 1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ч. 4 ст.3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 133, 141, 258, 259, 263-265, 293, 315, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку, що позначений в технічному паспорті літерою «А1-2», господарської будівлі літерою «Б1», гараж літерою «Г1», воріт з хвірткою №1, огорожі №2, колодязя №3.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя : Самсін М.Л.