Провадження № 2-о/185/387/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2022 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючої судді Врони А.О., за участю секретаря судового засідання Астапчук Д.В., заявниці ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку окремого провадження цивільну справу ЄУ № 185/10706/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2022 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить суд видати обмежувальний припис, стосовно ОСОБА_2 строком на 6 місяців, яким - заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; -заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Заява обґрунтована тим, що заявниця проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є її сином та проживає разом зі нею, ніде не працює, веде розгульний спосіб життя зловживає спиртними напоями, вживає наркотичні засоби. Заявниця потерпає від насильства зі сторони ОСОБА_2 вже протягом кількох років. Поведінка сина негативно впливає на її здоров`я та працездатність. Після щоденних скандалів, сварок, образ та погроз з боку ОСОБА_2 страждає її психологічне здоров`я та відбуваються постійні розлади здоров`я. Заявниця неодноразово зверталась до органів Національної поліції України щодо вчинення стосовно неї домашнього насильства.

Ухвалою суду від 08 грудня 2022 року провадження у справі відкрито.

У судовому засіданні заявниця вказала, що ОСОБА_2 є її сином, проживає разом з нею, після отримання заробітної плати її син ОСОБА_2 . п`є, через що вона нервує, що шкодить її здоров`ю, а випивка шкодить здоров`ю її сина, про що повідомили їй лікарі. На запитання суду, заявниця відповіла, що син її не чіпає, не б`є, не вбиває, проте вона нервується через те, що син п`є. Квартира, в якій вони проживають, приватизована.

Заінтересована особа, ОСОБА_2 , в судовому засіданні вказав, що працює на підприємстві СНЕК ПРОДАКШН, сортувальником, із заявою матері не згоден, вказав, що вживає алкогольні напої, однак не зловживає, пояснив, що мати після хвороби почала плутатись.

Дослідивши письмові докази, повно та всебічно дослідивши усі обставини справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно довідки №6238 від 08.12.2022 року про реєстрацію та склад сім`ї, виданої КП МІРАЦ, за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані її сини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки №61 від 13.12.2022 року, виданої КП Павлоградським МБТІ, право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , станом на 24.05.1994 р. на підставі свідоцтва про право власності, виданого 23.05.1994 р. бюро приватизації ВО «Верстатозавод» та записано в реєстрову книгу №10/10-211.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_1 , відомості відсутні.

07.12.2022 року відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого 07.12.2022 ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою мешкання вчинив сварку з матір`ю, в ході якої виражався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство повторно протягом року.

07.12.2022 року видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника, ОСОБА_2 , строком на 10 діб, 07.12.2022 року близько 16.30 год. гр. ОСОБА_2 перебуваючи за адресою мешкання вчинив сварку з матір`ю, в ході якої виражався на її адресу нецензурною лайкою.

Пунктом 1 ч.1 ст. 3502 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно з ч. ч. 2 - 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Звертаючись до суду із письмовою заявою про видачу обмежувального припису, ОСОБА_1 посилалась на те, що потерпає від насильства зі сторони ОСОБА_2 , з приводу чого вона зверталась до правоохоронних органів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила суду, що син її не чіпає, не б`є, не вбиває, проте вона нервується через те, що син п`є, що шкодить здоров`ю.

Доводи письмової заяви про видачу обмежувального припису об`єктивно доказами не підтверджуються також. Крім того, в заяві заявником зазначено ОСОБА_1 , в той час як згідно паспорту ім`я, по-батькові заявниці - ОСОБА_1 , що заявниця підтвердила в судовому засіданні та вказала, що саме вона подавала таку заяву до суду, проте погано пише та читає через хворобу, заяву підписала.

Заявницею не надано належних та допустимих доказів на підтвердження неодноразових викликів поліції, не додано жодних постанов про притягнення сина до адміністративної відповідальності за вчинення відносно неї домашнього насильства.

При цьому, суд звертає увагу, що в разі наявності складнощів зі збором відповідних доказів, заявниця мала право в порядку ст. 84 ЦПК України звернутись з відповідною заявою до суду, однак своїм правом не скористалась та про витребування доказів не заявляла.

Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність.

Оскільки заявниця в судовому засіданні пояснювала суду, що вона нервує через те, що її син п`є, пояснень щодо застосування до неї домашнього насильства сином як в стані алкогольного сп`яніння, так і в інших життєвих ситуаціях, суду не надала на неодноразові питання суду, ознак тиску на неї з боку сина судом не встановлено, заява не містить доказів на підтвердження викладених в заяві обставин щодо вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 відносно матері у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а судом не встановлено ризиків настання насильства у майбутньому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні заяви.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, на підставі ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України слід віднести на рахунок держави.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 4,19,95,263,264,265,350-1,350-8,354, 355,430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. О. Врона