Провадження № 2/369/3170/22
РІШЕННЯ

Іменем України

20.12.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі судових засідань Житар А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.11.2021 року, після входження до автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України, існує виконавче провадження № АСВП 65552490, дата відкриття 24.05.2021 року, приватний виконавець Чучков М.О., боржником по якому є ОСОБА_1 , стягувачем - ТОВ «Вердикт Капітал».

Жодних правовідносин з ТОВ «Вердикт Капітал» позивач не мав та не має. Кредитних угод, з ним не укладав. Жодних боргів стосовно цього суб`єкта не має.

У зв`язку з цим, 02.11.2021 року позивач звернувся до приватного виконавця Чучкова М.О. із запитом щодо надання матеріалів виконавчого провадження.

20.12.2021 року на електронну пошту приватним виконавцем Чучковим М.О. було надіслано лист від 06 грудня 2021 року та матеріали виконавчого провадження з ідентифікатором доступу до виконавчого провадження.

Як стало відомо після входження до автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України, існує виконавче провадження №АСВП: 65552490, дата відкриття 24.05.2021 року, приватний виконавець Чучков М.О., боржником по якому є ОСОБА_1 , стягувачем - ТОВ «Вердикт Капітал».

Позивач жодних правовідносин з ТОВ «Вердикт Капітал» не мав та не має. Жодних документів від нього та постав про відкриття виконавчого провадження не отримував.

З виконавчого провадження видно, що у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О., перебуває виконавче провадження №65552490 з примусового виконання виконавчого напису № 2827 виданого 09.03.2021р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем про: звернення стягнення на автомобіль легковий AUDI, моделі А6, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , тип ТЗ - седан, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску - 2006, що належить боржнику, ОСОБА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля марки AUDI, моделі А6, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , тип ТЗ - седан, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску - 2006, задовольнити вимоги стягувана - Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" у розмірі 124606,01 грн та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 1500,00 грн.

Позивач вважав виконавчий напис не законним та таким, що не підлягає виконанню виходячи з наступного.

05 вересня 2006 року Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» і надалі - «Банк») та ОСОБА_1 (надалі - «Позивач») було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, у відповідності до п.1. якого Банк надав Позивачу кредит в сумі 61 757 доларів США строком до 05 вересня 2013 року.

Позивач добросовісно виконував взяті на себе зобов`язання та сплачував Банку передбачені умовами договору суми, згідно взятих на себе зобов`язань у відповідності до графіку погашення кредиту, передбаченого додатком №1 до договору №0 від 05 вересня 2006 року.

У відповідності до п. 1.2.2. Договору про надання споживчого кредиту №0 від 05 вересня 2006 року Позичальник повинен був повернути кредит до 05 вересня 2013 року.

Тобто строк дії договору про надання споживчого кредиту №0 від 05 вересня 2006 року закінчився 05 вересня 2013 року. Тому Позивач просить застосувати загальну позовну давність до правовідносин у 3 роки до основного зобов`язання та до похідних зобов`язань, які виникли або могли виникнути у зв`язку з укладенням договору про надання споживчого кредиту №0 від 05 вересня 2006 року.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відтак, приватний нотаріус Івано - Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. не мав права вчиняти виконавчий напис про стягнення простроченої заборгованості, що випливає з кредитних відносин, оскільки на той час в нотаріуса були відсутні правові підстави для цього виконавчого напису №2827 від 09.03.2021 року.

Окрім того на момент звернення з заявою про вчинення виконавчого напису сума заборгованість не була безспірною. Так стягувачем було значно завищено суми вимог, які пред`явлені Позивачу, зокрема сума боргу на яку нараховувалися пеня.

Незрозумілим є розрахунки Відповідача.

Повідомлення Відповідачем про вчинення виконавчого напису здійснено не було, що свідчить про відсутність суми боргу.

Тому позивач просив суд виконавчий напис вчинений 09.03.2021 року, Личук Тарасом Володимировичем, приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №2827 про звернення стягнення на автомобіль легковий AUDI, моделі А6, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , тип ТЗ - седан, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску - 2006, що належить ОСОБА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля марки AUDI, моделі А6, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , тип ТЗ - седан, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску - 2006, задовольнити вимоги стягувана - Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" у розмірі 124606,01 грн. та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 1500,00 грн. визнати таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 28.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 17.08.2022 року витребувано у приватного нотаріуса Івано - Франкського нотаріального округу Івано - Франківської області Личук Тарас Володимирович, (місцезнаходження: 76000, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Михайла Грушевського, буд.17) матеріали нотаріальної справи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис вчинений 09.03.2021 року, приватним нотаріусом Івано , - Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за №2827 про звернення стягнення на автомобіль легковий AUDI, моделі А6, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , тип ТЗ - седан, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску - 2006, що належить ОСОБА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля марки AUDI, моделі А6, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , тип ТЗ - седан, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску - 2006, задовольнити вимоги стягувана - Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" у розмірі 124606,01 грн. та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 1500,00 грн.

Витребувано матеріали виконавчого провадження у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича, (місцезнаходження 07300, Київська обл., Вишгородський р., м. Вишгород, вул.ІІІолуденка, 19) №65552490 з примусового виконання виконавчого напису № 2827 виданого 09.03.2021р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем про: звернення стягнення на автомобіль легковий AUDI, моделі А6, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , тип ТЗ - седан, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску - 2006, що належить боржнику, ОСОБА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля марки AUDI, моделі А6, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , тип ТЗ - седан, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску - 2006, задовольнити вимоги стягувана - Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" у розмірі 124606,01 грн та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 1500,00 грн.

Відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» подав до суду відзив, згідно якого зазначив, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а тому, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості і ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

При вчиненні Виконавчого напису, Приватному нотаріусу була надана Виписка по позичковому рахунку позивача, яка відображає розмір заборгованості позивача, який обліковується у відповідача, яка виступає первинним бухгалтерським документом. Аналізуючи викладене, Виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, в зв`язку з чим, у матеріалах справи наявні належні та допустимі докази щодо визначення розміру заборгованості.

Також відповідачем наведені інші обставини що підтверджують правомірність вчинення виконавчого напису.

Тому відповідач просив відмовити у вимогах позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 16.11.2022 року закрити підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання 06.12.2022 учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача подав до суду клопотання про проведення розгляду справи у відсутності позивача та представника. Позов підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріали справи, 05 вересня 2006 року Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» і надалі - «Банк») та ОСОБА_1 (надалі - «Позивач») було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, у відповідності до п.1. якого Банк надав Позивачу кредит в сумі 61 757 доларів США строком до 05 вересня 2013 року.

09 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу було посвідчено виконавчий напис № 2827, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на автомобіль марки AUDI, моделі А-6, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , тип ТЗ - седан, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску - 2006, що належить боржнику ОСОБА_1 .

В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 05 вересня 2006 року, який укладений між ним та АКІБ «УкрСиббанк», вищезазначений автомобіль на підставі Договору застави транспортних засобів № 30028, посвідченого 05 вересня 2006 року приватним нотаріусом, був переданий ОСОБА_1 в заставу АКІБ «УкрСиббанк».

Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «УкрСиббанк» за вказаним кредитним договором стало ТОВ «Вердикт Капітал».

Стягнення заборгованості здійснюється за період з 03 лютого 2018 року по 03лютого 2021 року.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля пропонується задовольнити вимоги стягувача ТОВ «Вердикт Капітал».

Сума заборгованості складається з:

суми заборгованості 3 % річних за період з 03 лютого 2018 року по 03лютого 2021 року 3 762,93 дол. США що згідно офіційного курсу НБУ станом на 03 лютого 2021 року становить 105 583,68 грн.;

пені за період 03лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року - 19 022,33 грн.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року.

Відповідно до ст. ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно зі ст.87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року.

Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 р., встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, наведеній вище.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 р. «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29.06.1999 р. № 1172 в редакції постанови КМУ від 29.11.2001 р.

Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в справі № 750/1627/18 (провадження № 61-43895св18) від 06.06.2019 р., яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, при здійсненні своєї діяльності нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

При цьому, з точки зору ст.88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Враховуючи ці обставини та вимоги ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Суд при цьому має перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

В той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості.

Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 р. у справі № 6-887цс17.

Таким чином нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису.

Аналогічну позицію викладено в ухвалі колегії суддів судової палати цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01.03.2017 р. № 201/1662/16-ц.

З матеріалів справи слідує, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості позивача перед банком, оскільки нотаріусом при вчиненні вказаної нотаріальної дії не було встановлено факту безспірності заборгованості, не перевірено чи повідомлений боржник у встановленому законом порядку про існування у нього заборгованості.

Суду не надано доказів, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусу було надано документи первинної бухгалтерської документації на паперових носіях та розрахунки заборгованості (зведені облікові документи вчинені на підставі первинної бухгалтерської документації яка міститься на машинних носіях в електронних база Банку), які містять всі реквізити, що передбачені ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому у нотаріуса не було підстав вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та відсотки, зазначені у виконавчому написі, є безспірними.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21 січня 1999р. в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007р. в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011р. в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010р. в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994р. в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003р. в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008р. в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, оскільки відповідачем не надано докази, які підтверджують, що на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса були всі необхідні документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, тобто докази, які мають підтверджувати, що нотаріус мав, передбачені законом, підстави для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача.

Відповідно та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 09.03.2021 року, Личук Тарасом Володимировичем, приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №2827 про звернення стягнення на автомобіль легковий AUDI, моделі А6, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , тип ТЗ - седан, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску - 2006, що належить ОСОБА_1 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Інформація про відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», місцезнаходження: 04053 м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5 Б, .

Інформація про третю особу: Приватний нотаріус Івано-Франківського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, місцезнаходження: 76000, м. Івано-Франківськ, вул. М. Грушевського, 17.

Інформація про третю особу: Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович, місцезнаходження: 07300, м. Вишгород, вул. Шолуденка, 19.

Суддя: Дубас Т.В.