ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6683/22
провадження № 2/753/5252/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бориспільська - 6» про визнання договору про надання послуг удаваним, застосування наслідків удаваного правочину, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення компенсації за невикористану відпустку,

В С Т А Н О В И В:

05.07.2022 до суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бориспільська - 6» (далі по тексту - відповідач, ОСББ «Бориспільська - 6»). Позивач просить визнати договір про надання послуг №22/06-21 від 22.06.2021, укладений між ОСББ «Бориспільська - 6» та ФОП ОСОБА_1 удаваним правочином, укладеним з метою приховування трудового договору між ОСОБА_1 як працівником та ОСББ «Бориспільська -6» як роботодавцем; застосувати наслідки удаваного правочину та стягнути з ОСББ «Бориспільська - 6» на користь ОСОБА_1 заборгованість із виплати заробітної плати у розмірі 44 000 грн. 00 коп. та компенсацію за невикористані 16 календарних днів щорічної основної відпустки у сумі 3972 гривні 76 коп., всього 47972 гривні 76 коп.

За результатами вивчення позовної заяви та доданих до неї документів суддя дійшов висновку, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, що відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) є підставою для повернення заяви.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 188 цього Кодексу, яка визначає правила об`єднання та роз`єднання позовів, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

За приписами ч. 1 ст. 19 ЦПК України, яка визначає справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів, у порядку цивільного судочинства розглядаються справи що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого суб`єкт звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача, аніж розмежування юрисдикції виключно на підставі суб`єктного складу сторін.

Згідно з частиною другою ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 20 ГПК господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Позивач просить суд визнати удаваним договір на надання послуг №22/06-21 від 22.06.2021, між ОСББ «Бориспільська - 6» та ФОП ОСОБА_1 , укладеним з метою приховування трудового договору між позивачем як працівником та відповідачем як роботодавцем та застосувати наслідки удаваного правочину.

Водночас позивач посилається і на те, що фактично між сторонами існували трудові відносини, під час роботи йому нараховували, але не виплачували заробітну плату, що в подальшому призвело до його звільнення, при цьому з ним не було проведено розрахунку при звільненні як це передбачено ст.116 Кодексу законів про працю України та не виплачена компенсація за невикористану відпустку.

За таких обставин цей спір є спором з приводу оспорювання договору про надання послуг, який укладений між ОСОБА_1 , як фізичною особою - підприємцем та юридичною особою - ОСББ «Бориспільська - 6», який підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, і одночасно стосується приватного інтересу позивача як учасника трудових відносин, а такі спори процесуальний закон відносить до справ цивільної юрисдикції.

Отже зважаючи на те, що в позовній заяві ОСОБА_1 об`єднані вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства, заява підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бориспільська - 6» про визнання недійсним договору про надання послуг, застосування наслідків удаваного правочину, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення компенсації за невикористану відпустку -повернути позивачу.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.О. Заставенко