Справа № 559/2117/22
Провадження № 2/559/720/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі: головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря судового засідання Федорук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Дубенської міської ради Рівненської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з відповідачкою у справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 02.11.2007 відділом РАЦС Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №380. Від шлюбу у них народилося двоє дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Через погіршення відносини між ними, почали виникали непорозуміння та сварки. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, життєві пріоритети та сімейні цінності кожного з них стали суперечити один одному, через що вони втратили почуття поваги та любові один до одного, фактично сім`я припинила своє існування. У них існують кардинально різні погляди на шлюб і сім`ю, сімейні цінності. Вже тривалий час (понад шість місяців) вони спільно не проживають. Відповідачка проживає за кордоном, спільне господарство ними не ведеться, вони не підтримують жодних сімейних зв`язків та відносин, тобто шлюб носить лише формальний характер, тому, за його глибоким переконанням, подальшого сенсу перебувати в шлюбі, коли відсутні будь-які сімейні відносини - немає.

Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. Вважає, що шлюб фактично давно припинив існувати, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам їхніх спільних дітей, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні, надання будь-яких строків на примирення вважає недоцільним.

Після розірвання шлюбу вважає, що малолітні діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мають проживати з ним, оскільки відповідачка не має постійного місця проживання, більшість часу перебуває за кордоном, а тому не має можливості належним чином приділяти час дітям. На даний час він проживає разом з дітьми в житловому будинку по АДРЕСА_1 , який належить йому на праві приватної власності. Діти зареєстровані за цієї адресою та проживають там від народження.

В будинку забезпечені належні умови для проживання дітей, в кожної дитини є окрема кімната, облаштована всім необхідним для проживання та навчання. В наявності новий дитячий одяг, шкільне приладдя, достатній запас продуктів. В будинку чисто та прибрано, є всі необхідні зручності, створена комфортна для дітей обстановка, є усі необхідні умови для проживання та всебічного розвитку дітей, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 від 26.08.2022 року.

Між ним та дітьми існують усталені доброзичливі відносини, які сприяють належному вихованню дітей, їх повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей.

З того часу як вони перестали з відповідачкою спільно проживати, між ними продовжують виникати непорозуміння та спори щодо місця проживання дітей. Відповідачка неодноразово зазначала, що хоче забрати дітей за кордон, однак він заперечує проти цього. Тут у дітей вже склалися міцні соціальні зв`язки, у них є друзі за місцем проживання та в школі, дітям тут комфортно, вони відчувають себе на своєму місці. Він ніколи не заперечував і не чинив перешкод спілкуванню матері з дітьми, коли вона приїжджає з-за кордону, безперешкодно зустрічається з ними, спілкується засобами інтернет-звязку.

Він не чинить жодних перешкод для спілкування Відповідачки з дітьми, навпаки, зі свого боку усіма силами сприяє тому, щоб діти не були позбавлені ні материнського ні батьківського піклування. Однак, станом на сьогоднішній день, оскільки більшість часу Відповідачка перебуває за кордоном, єдиним законним представником дітей являється він, їх батько, тому з метою забезпечення найкращих інтересів дітей вважає за необхідне визначити їх місце проживання з ним. На даний час продовжує працювати неофіційно, підробляє на різних заробітках, отримує стабільний дохід, тому діти забезпечені всім необхідним. Отже, він як батько дітей, сумлінно ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, бере активну участь у їх вихованні та матеріальному забезпеченні. Усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дітей, створення для них належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання дітей з ним.

Ухвалою суду від 08.09.2022 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 02.11.2022 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача - адвокат Вишковська В.І., згідно поданих заяв, просять розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити (а.с. 53, 55).

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 54).

24.10.2022 відповідачкою ОСОБА_2 до суду подано заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (а.с. 33).

Представник третьої особи: органу опіки та піклування Дубенської міської ради Рівненської області Кобилянський Р.Ф., згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без їхньої участі, не заперечують проти задоволення позовних вимог у повному обсязі (а.с. 52)

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», … у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 02 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №380, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у свідоцтві про народження яких сторони вказані батьками (а.с. 12, 13).

Як свідчать витяги з реєстру територіальної громади, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14, 15).

Згідно характеристики на ОСОБА_1 , наданій ТОВ «Житловик-Дубно» №280 від 29.08.2022, ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , скарг від сусідів на нього не надходило (а.с. 17).

Як свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26151512 від 18.05.2010, 1/2 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 (а.с. 20, 21).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї ОСОБА_1 від 26.08.2022 року, в даному будинку забезпечені належні умови для проживання дітей, в кожної дитини є окрема кімната, облаштована всім необхідним для проживання та навчання В наявності новий дитячий одяг, шкільне приладдя, достатній запас продуктів. В будинку чисто та прибрано, є всі необхідні зручності, створена комфортна для дітей обстановка, є усі необхідні умови для проживання та всебічного розвитку дітей (а.с. 16).

Відповідно до довідки департаменту інформатизації МВС України станом на 31.08.2022 рік, ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 18).

Як свідчить довідка №248 від 29.08.2022, ОСОБА_1 у КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради за медичною допомогою не звертався (а.с.19).

Діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 навчаються у Дубенському ліцеї №1, про що свідчать довідки №01-23/58 та №01/23/59 від 01.09.2022 (а.с. 22, 23).

Органом опіки та піклування Дубенської міської ради надано письмовий висновок № 3404/05-02-29/22 від 01.11.2022, відповідно до якого вважають за доцільне визначити місце проживання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з їх батьком - ОСОБА_1 (а.с.35-37).

Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу.

Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки сторони просять шлюб розірвати, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 150 Сімейного кодексу України одним із основних батьківських обов`язків є обов`язок належного виховання та розвитку дитини. Батьки зобов`язані піклуватися, зокрема, про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. Зазначена норма встановлює заборону фізичних покарань дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Частиною 3 ст. 151 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного житі я та праці.

Частиною 3 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Частиною 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні спору між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, необхідно виходити з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, ухвалене рішення повинно відповідати інтересам неповнолітніх. При цьому, повинно бути ураховано, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

За змістом викладеного в ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Статтею 9 Конвенції про права дитини, визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно ч. 3 статті 160 Сімейного Кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Враховуючи, що діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживають з батьком, мати дітей не заперечує проти визначення місця проживання дітей з батьком, суд вважає доцільним визначити місце проживання дітей з їх батьком - ОСОБА_1 , оскільки це відповідає інтересам дітей.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1984, 80 грн., які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа: орган опіки та піклування Дубенської міської ради Рівненської області (місцезнаходження: вул. Замкова, 4, м. Дубно, Рівненської області, ) про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №380 - розірвати.

Визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за його місцем проживання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп. на повернення сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Р.В. Ралець