ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/5006/21 Номер провадження 22-ц/814/1474/22Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О.В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Пікуля В.П., Панченка О.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком,

за апеляційною скаргою ФОП - ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 квітня 2022 року

УСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» в особі уповноваженого представника звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком в розмірі 6 421,81 грн, індекс інфляції в розмірі 1 280,51 грн та 3% річних - 562,13 грн, а також судовий збір в розмірі 2 270 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно рішень виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 1275 від 26.12.2016 «Про проведення конкурсу, створення конкурсної комісії, затвердження її складу та Положення про неї» та № 654 від 04.06.2018 «Про затвердження конкурсної документації для проведення конкурсу з призначення управителів багатоквартирних будинків у місті Кременчуці» призначити ТОВ «Місто для людей Кременчук» Управителем групи багатоквартирних будинків, зокрема, по АДРЕСА_1 .

Рішенням Загальних зборів учасників ТОВ «Місто для людей Кременчук» № 09-07/2021 від 09.07.2021 назву Товариства змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс» (далі по тексту - ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс», позивач, Управитель), а також внесено зміни до установчих документів Товариства.

Відповідач, ОСОБА_1 , є власником нежитлового приміщення салону-перукарні, загальною площею 47,6 кв. м, у багатоквартирному по АДРЕСА_1 на підставі договору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя № 1110, виданого 10.04.2019.

17.07.2018 між ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в особі міського голови Малецького В.О., укладено договір № 2/70 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (далі - Договір). З 01.08.2018 оплата за послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюється за цінами в порядку та строки, встановленими цим договором зі змінами.

Відповідач в порушення вимог законодавства України та договору, належним чином не виконує умови договору та не приймає участь в утриманні спільного майна, в результаті чого виникла заборгованість за період 01.10.2018 - 31.08.2021, яка станом на 01.09.2021 становить 6 421,81 грн, на які згідно ст. 625 ЦК України нараховано індекс інфляції - 1 280,51 грн та 3% річних - 562,13 грн.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 квітня 2022 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Будсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі - 6 421,81 грн; встановлений індекс інфляції у розмірі 1 280,51 грн та 3% річних від простроченої суми у розмірі - 562,13 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» судовий збір у розмірі 2 270 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просив рішення місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із тим, що вказана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а вразі якщо суд дійде протилежного висновку - відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Вказував, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

В апеляційній скарзі посилався на неправильність установлення судом першої інстанції обставин справи та неврахування, що справа не належить до розгляду у порядку цивільного судочинства. Суд не врахував, що він є фізичною особою - підприємцем і спірні правовідносини виникли між ними щодо правочину, зобов`язання за яким виникли з підстав використання ним належного йому на праві власності нежитлового приміщення - салону-перукарні у своїй підприємницькій діяльності. Утримання та поточний ремонт фасаду першого поверху багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в частині належного йому нежитлового приміщення (салону-перукарні) та утримання переданої йому в оренду земельної ділянки, дозвіл на включення якої до складу прибудинкової території у разі її оформлення організацією, що буде здійснювати управління житловим будинком (до цього часу такого оформлення не відбулось) що використовується ним як окремий вхід до салону, здійснюється ним особисто та за власні кошти. Окремі договори ним укладені щодо житлово-комунальних послуг, облік яких ведеться окремо щодо належного йому нежитлового приміщення. До місць загального користування будинку (під`їзду, сходові клітини, підвалу, горища тощо) салон не має відношення. Отже, надання ТОВ «Будсервіс» послуги з управління багатоквартирним будинком є господарською діяльністю, спрямованою на задоволення його, як фізичної особи-підприємця, господарсько-побутових потреб щодо утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прилеглої території. Аналогічного висновку дійшов Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі 29.08.2012 у справі № 6-18287св12 за позовом ТОВ «Добробут» до нього про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, копію якої наявна в матеріалах справи.

Також, вказував, що позивач ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» до нього з пропозиціями щодо укладення договору про надання послуг управління багатоквартирним будинком не зверталось, проект вказаного договору не надсилав, і вказаний договір з ним не укладався, а тому у нього відсутній будь-який обов`язок оплати заявленої позивачем заборгованості. Додана до позовної заяви копія договору № 2/70 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладеного 17.07.2018 між Кременчуцьким міським головою Малецьким В.О. та ТОВ «Місто для людей Кременчук», також не може бути легітимною підставою для стягнення з нього будь-якої на користь ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» заборгованості, оскільки підпунктом 1 пункту 5 цього договору на нього, як на співвласника багатоквартирного будинку покладено обов`язок укласти договір про надання послуг управління багатоквартирним будинком у порядку, визначеному законом, який не укладено у порядку ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України. Разом із тим, позивач жодного разу не надавав, не надсилав та не вручав йому іншим чином будь-яких рахунків на оплату послуги з управління багатоквартирним будинком або електронних розрахункових документів, що унеможливило здійснення ним оплату послуг.

Також, не надано належних доказів у справі щодо надання позивачем послуг, зокрема, акти про виконані роботи, рекомендований план, опис робіт про поточний та капітальний ремонт, звіт про витрачені кошти, погоджені кошториси, тощо, що свідчить про недоведеність позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» прохали апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення місцевого суду - без змін.

Вказували, що справа вірно розглянута судом у порядку цивільного судочинства, оскільки нежитлове приміщення належить відповідачу на праві приватної власності, як фізичній особі, і правовідносини, що виникли між сторонами не пов`язані з провадженням підприємницької діяльності. Договір за надання послуг укладається з усіма співвласниками і підписується у разі обрання управителя органом місцевого самоврядування, від імені всіх співвласників - уповноважена особа органу місцевого самоврядування. Кожен із співвласників має право на перевірку кількості та якості послуг, складати акти-претензії, чого відповідачем зроблено не було та доказів не користування послугами не надано.

Судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення салону-перукарні, загальною площею 47,6 кв.м, у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 на підставі договору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя № 1110, виданого 10.04.2019 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г., що підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 274216878 від 10.09.2021.

17.07.2018 між ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 в особі міського голови Малецького В.О. укладено договір № 2/70 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Отже, з 01.08.2018 року оплата за послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюється за цінами в порядку та строки, встановленими цим договором зі змінами.

Відповідно до змісту договору, управитель зобов`язується надавати співвласникам послуги з управління багатоквартирним будинком, а співвласники зобов`язуються оплачувати Управителю послуги з управління. Послуга з управління включає: - утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема: прибирання прилеглої території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем, тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно з п. 9 вказаного договору ціна за послуги управління становить 4,46 грн за 1 кв. м площі житлового чи нежитлового приміщення, а 30.03.2021 додатковою угодою № 1 до Договору було внесено зміни, зокрема, до п. 9 Договору, якою встановлено ціну за послуги з управління у розмірі 5,57 грн за 1 кв.м площі житлового чи нежитлового приміщення з 01.04.2021.

Також, місцевим судом установлено, що на ім`я відповідача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідач в порушення вимог законодавства України та договору, належним чином не виконує умови договору та не приймає участь в утриманні спільного майна, в результаті чого допустив заборгованість за період 01.10.2018 по 31.08.2021, яка станом на 01.09.2021 становить 6 421,81 грн. Сума відсотків за користування грошовими коштами за вказаний борговий період складає 562,13 грн; інфляційні збитки за вказані періоди - 1 280,51 грн.

Встановивши вказані обставини, місцевий суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Щодо юрисдикції спору

Як вбачається зі місту поданого позивачем позову, позивач зазначав про те, що є Управителем багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач є власником нежитлового приміщення салону-перукарні, загальною площею 47,6 кв.м, що розташоване на першому поверсі вказаного багатоквартирного житлового будинку, як достовірно було встановлено судом першої інстанції і не заперечувалось сторонами.

Згідно з Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серії ААВ №015250 та актуальними відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем та здійснює свою підприємницьку діяльність у вищезазначеному нежитловому приміщенні (салону-перукарні), яке було прийнято в експлуатацію згідно з Актом державної приймальної комісії від 23.04.2007 та отримано Дозвіл на розміщення об`єкту сфери послуг серії СП № 00261 від 01.06.2007. Вказані обставини підтверджуються доданими до заяви про перегляд заочного рішення суду і наявними в матеріалах справи копіями вищезазначених документів (а.с. 61-66).

Відповідно до пункту 1 Рішення XLV сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області VI скликання від 25.03.2014 «Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду в м. Кременчуці», що підтверджується копією Витягу з рішення, ОСОБА_1 в оренду на 15 років була передана земельна ділянка комунальної власності площею 19 кв.м, що за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :14:002:0355, цільове призначення: для експлуатації та обслуговування окремого входу до салону-перукарні (а.с. 67).

Підпунктом 1.2.9 підпункту 1.2 пункту вказаного Кременчуцької міської ради Полтавської області фізичну особу-підприємця - ОСОБА_1 , було зобов`язано надати згоду на включення вищезазначеної земельної ділянки до складу прибудинкової території у разі її оформлення організацією, яка буде здійснювати управління жилим будинком.

На підставі цього рішення між ОСОБА_1 та Кременчуцькою міською радою Полтавської області був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки, посвідчений Ганночкою В.М., приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області, 20.05.2014 за реєстровим № 830. Право оренди вказаної земельної ділянки зареєстровано за мною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.05.2014, номер запису про інше речове право: 5715923, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 04, що підтверджується доданою до заяви про перегляд заочного рішення суду і наявна в матеріалах справи, копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 20.05.2014 за індексним номером: 21880298 (а.с. 68).

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Фізична особа, яка в установленому законом порядку набула статусу фізичної особи - підприємця, не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, яке виникає з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому юридичний статус «фізична особа - підприємець» сам по собі не впливає на будь-які правомочності особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю як фізичної особи, та жодним чином не обмежує їх.

Суб`єктом права власності може бути фізична особа, оскільки ЦК України не містить заборони щодо перебування у власності окремої фізичної особи нерухомого майна нежитлового призначення, яке використовується для здійснення підприємницької діяльності.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, які визначає позивач.

За загальним правилом, закріпленим у частині 1 статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частинами другою, третьою статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Отже, за загальним правилом критеріями належності справи до господарського судочинства в сукупності є суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин.

Доводи ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» про те, що спір у даній справі безпосередньо стосується відповідача не як фізичної особи - підприємця та його підприємницької діяльності, а як фізичної особи, оскільки він є власником нерухомого майна, не приймаються до уваги, оскільки надання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» є господарською діяльністю, спрямованою на задоволення потреб фізичної особи - підприємця щодо забезпечення експлуатації нежитлового приміщення - салону-перукарні, що використовується ФОП ОСОБА_1 у підприємницькій діяльності.

Місцевий суд не надав належної оцінки доказам, що надавались відповідачем у справі, не дослідив належним чином характер спірних правовідносин та не врахував правового статусу відповідача, як фізичної особи - підприємця, та використання ним нежитлового приміщення у підприємницькій діяльності.

Тобто, між сторонами існує спір щодо стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком, який, з урахуванням характеру спірних правовідносин, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Аналогічного висновку дійшла колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-18287св12 (ухвала від 29.08.2012) за позовом ТОВ «Добробит» до ФОП ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 (нежитлове приміщення - салон-перукарня) (а.с. 69-70).

Доводи апеляційної скарги в цій частині знайшли своє підтвердження.

В іншій частині вимог і доводів апеляційної скарги, що стосується суті спору, рішення місцевого суду не переглядається апеляційним судом, оскільки провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

У разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору

Враховуючи вищевикладені обставини, апеляційний суд дійшов висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства Господарським судом Полтавської області, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ФОП - ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 квітня 2022 року - скасувати, а провадження у справі закрити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

Повний текст постанови складено 16 грудня 2022 року.

Головуючий суддя Т.В. Одринська

Судді В.П. Пікуль

О.О. Панченко