Єдиний унікальний номер 741/674/21
Провадження № 2/741/68/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 03 червня 2022 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй на підставі сертифіката серії РН № 967853 право на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах із земель, які перебували в колективній власності колишнього КСП імені Крапив`янського. Він (позивач) є спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом, спадщину прийняв, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай).

ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах, яке належало ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН № 967853, в порядку спадкування після її смерті.

У судове засідання позивач та її представник адвокат Гунько О.Ю. не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи провести без його участі та участі позивача.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, суть якої зводиться до того, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП імені Крапив`янського. 30 листопада 2000 року на її ім`я на підставі рішення Носівської районної державної адміністрації № 155 від 1 липня 1996 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 967853, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів за № 606 від 30 листопада 2000 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 10; 12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

У судовому засіданні встановлено, що 17 березня 1987 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 9; 36).

Таким чином, ОСОБА_1 , як особа, визначена у заповіті, має право на спадкоємство після смерті ОСОБА_2 .

У судовому засіданні встановлено, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилася, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 23; 28-29).

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, крім іншого, довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, безпосередньо перед її смертю проживав та був зареєстрований разом із нею, що підтверджується довідкою Носівської міської ради Чернігівської області № 7/1-18/25 від 14 січня 2021 року (а.с. 11).

Таким чином, ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, успадкував після смерті ОСОБА_2 належне їй на підставі сертифіката серії РН № 967853 право на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) в зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 967853 виготовлений у порушення вимог ст. 25 ЦК України, а саме виданий на ім`я ОСОБА_2 після її смерті, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 580/02-31 від 1 червня 2021 року (а.с. 13).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані на законі, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Керуючись ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст. 524, 534, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах, яке належало ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН № 967853, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів за № 606 від 30 листопада 2000 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивача.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв