Справа № 638/9002/21
Провадження № 2/638/1856/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Межирицької В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішній справ України в Харківській області в особі голови комісії з припинення, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Куряжський домобудівельний комплекс», ОСОБА_2 про визнання недійсним договорів купівлі- продажу, визнання права власності, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

14.06.2021 до Дзержинського районного суду міста Харкова звернулась ОСОБА_3 з зазначеним позовом, який 22.06.2022 уточнила. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 04.11.2005 між Проектно будівельним концерном «Прогрес» та Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Х/о укладено договір №25. Предметом договору є співпраця сторін по будівництву 8 секції житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . Пунктом 1.2 вищевказаного договору передбачено, що замовник із залученням пайовика, здійснює будівництво та здачу в експлуатацію 8 секції житлового будинку та передає пайовику готове житло. 26 лютого 2008 року між Позивачем та Проектно-будівельним концерном «Прогрес» було укладено Договір № 19 уступки права вимоги квартири. Відповідно до п.1.1. зазначеного договору, згідно договору № 25 укладеного між Кредитором (Проектно-будівельним концерном «Прогрес») і Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Харківської області (Боржник) 04 листопада 2005 року, Боржник із залученням підрядних організацій у тому числі і Кредитора здійснює будівництво та здає в експлуатацію житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 та передає Кредитору готове житло двокімнатну квартиру, загальною площею 63.6 кв.м. Відповідно до пункту 6.1. зазначеного договору, термін закінчення будівельно- монтажних робіт 31 серпня 2009 року, термін введення в експлуатацію готового житла протягом трьох місяців після закінчення будівельно-монтажних робіт. Відповідно до Договору № 19 уступки права вимоги квартири укладеного з Проектно-будівельним концерном «Прогрес» Позивачка отримала право вимоги від Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківської області (Боржник) квартири, яка вказана в пункті 1.1. Договору № 19 уступки права вимоги.

01 квітня 2011 року Червонозаводським районним судом міста Харкова затверджено мирову угоду між Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Харківської області та Проектно-будівельним концерном «Прогрес». Відповідно до пункту 2 мирової угоди Проектно-будівельним концерном «Прогрес» визнав, що з урахуванням обсягу виконаних ним робіт при виконанні умов договорів пайової участі і при наявності діючих (не розірваних і не анульованих) договорів переуступки права вимог квартир, укладених між Проектно- будівельним концерном «Прогрес» та фізичною особою (Новий кредитор), Проектно-будівельний концерн «Прогрес» не претендує на частину квартир, передбачену договорами пайової участі у будівництві. Відповідно до пункту 7 мирової угоди, її сторони прийняли на себе обов`язок приймати заходи недопущення порушення майнових прав та інтересів Нових кредиторів, що уклали з Проектно- будівельним концерном «Прогрес» договори уступки права вимоги квартир в 7,8 і 9 секціях житлового будинку по АДРЕСА_1 , і які сплатили Проектно-будівельному концерну «Прогрес» вартість квартир у повному обсязі на умовах, визначених договорами уступки права вимоги, у разі якщо такі договори не розірвані і (або) не визнані недійсними. Відповідно до пункту 9 мирової угоди Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківської області зобов`язалось передати Новим кредиторам квартири визначені умовами договорів уступки прав вимоги, укладеними між Проектно-будівельним концерном «Прогрес» та Новими кредиторами, які оплатили вартість квартир у повному обсязі на умовах, визначених договорами уступки права вимоги, у разі якщо такі договори не розірвані і (або) не визнані недійсними після закінчення будівництва житлового будинку Новим забудовником та здачі його в експлуатацію. Відповідно до пункту 6 мирової угоди Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківської області зобов`язується укласти договір пайової участі на завершення будівництва 7.8 і 9 секції житлового будинку по АДРЕСА_1 з Новим забудовником, про що повідомляє Нових кредиторів.

Позивачка в повному обсязі виконала умови Договору № 19 уступки права вимоги укладеного з Проектно-будівельним концерном «Прогрес», а саме сплатила в повному обсязі на умовах визначених договором вартість квартири АДРЕСА_3 про що свідчить акт звірки взаєморозрахунків. Вартість квартири становить 465977.99 грн, що дорівнює еквіваленту 76320.00 доларів США, що по курсу НБУ станом на 26 лютого 2008 року .

Відповідно до Звіту про оцінку майна від 25.05.2012, а саме: двокімнатної квартири, загальною площею 65.4 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 ринкова вартість вказаного майна складає 1 537 900.00 грн без урахування ПДВ.

У зв`язку з виконанням в повному обсязі зобов`язань по Договору № 19 у ступки права вимоги укладеного з Проектно-будівельним концерном «Прогрес», у Позивачки виникли майнові права на передачу їй у власність об`єкта інвестування двокімнатну квартиру АДРЕСА_5 .

На виконання пункту 6 мирової угоди, затвердженої 01 квітня 2011 року Червопозаводським районним судом міста Харкова, між ГУМВС України в Х/о та ПАТ «Куряжський домобудівельний комплекс» було укладено Договір на завершення будівництва житлового будинку від 21 квітня 2011 року. Відповідно до вказаного договору сторони домовилися поновити незавершене капітальне будівництво та збудуват и 7.8.9 секцій 9-ти секційного багатоповерховою житлового будинку орієнтовною загальною площею квартир 11748,64 кв.м. та орієнтовною загальною площею вбудованих не житлових приміщень 2105.15 кв.м. згідно з проектно-кошторисною документацією на земельній ділянці, яка розташована у АДРЕСА_1 . загальною площею 0.5940 га.

Однак, відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав № 2978 від 20.08.2013, укладеного між ПАТ «Куряжський домобудівельний комплекс» та громадянином ОСОБА_2 , ПАТ «Куряжський домобудівельний комплекс» зобов`язолось передати ОСОБА_2 2177 майнові права на квартиру АДРЕСА_6 . Тобто, ПАТ «Куряжський домобудівельний комплекс» продано громадянину ОСОБА_2 майнові права на квартиру, майнові права яку уже належали Позивачці у зв`язку з оплатою вартості квартири у повному обсязі на умовах, визначених Договором № 19 уступки права вимоги укоаденого з Проектно-будівельним концерном «Прогрес».

У той же час, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 09.12.2019 приватним нотаріусом Маліковою О.К., Харківський міський дріальний округ, за номером 3339 зареєстровано договір купівлі- продажу квартири АДРЕСА_7 , власником вказано ОСОБА_4 .

Отже, ГУ МВС України в Х/О не виконало зобов`язання вказані в пункті 9 мирової угоди затвердженої 01 квітня 201 1 року Червонозаводським районним судом міста Харкова, а саме ГУ МВС України в Х/О не було передано Позивачці (Новому кредитору) квартиру, визначену умовами договору №19 уступки прав вимоги, укладеного з Проектно- будівельним концерном «Прогрес». Також, ГУ МВС України в Х/О не передавши Позивачці квартиру, вказану у Договорі № 19 уступки права вимоги не виконало зобов`язання вказане в пункті 7 мирової угоди затвердженої 01 квітня 2011 року Червонозаводським іонним судом міста Харкова, чим порушило майнові права Позивачки.

У зв`язку з чим позивач просить визнати недійсним договір купівлі- продажу квартири АДРЕСА_7 від 09.12.2019, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Маліковою О.С. за номером 3339. Визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру та зобов`язати державного реєстратора зареєструвати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_8 (а.с. 43-46).

29.06.2021 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне провадження у зазначеній справі та витребувано докази (а.с. 54-55).

08.09.2021 ГУ МВС в Х/о на виконання ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова про витребування доказів надано копію ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.04.2021 у справі №2-1101/11 (а.с. 60-67).

13.09.2021 членом ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Х/о подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 04.11.2005 між КП ПБК «Прогрес» (Пайовик) та ГУМВС України в Х/о (Замовник) укладено договір № 25, предметом якого є співпраця сторін по будівництву 8 секції житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , а саме замовник із залученням пайовика здійснює будівництво та здачу в експлуатацію 8-ї секції житлового будинку і передає Пайовику готове житло - квартири з різною кількістю кімнат в розмірі 80 загальної площі житла та всі нежитлові приміщення включно і приміщеннями технічного поверху, а Пайовик здійснює інвестування в порядку пайової участі у будівництві житла шляхом перерахування коштів, передачі матеріальних активів виконання будівельно-монтажних робіт.

26.02.2008 між позивачем (Новий кредитор) та Проектно-будівельним конценрном «Прогрес» (Кредитор) укладено договір № 19 уступки права вимоги квартири (далі-Договір № 19), відповідно до п.п.1.1 якого боржник (ГУМВС в Х/о) з залученням підрядних організацій здійснює будівництво та здає в експлуатацію житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 та передає їй готове житло - двокімнатну квартиру,загальною площею 63,6 кв м. Термін закінчення будівельно-монтажних робіт - 31серпня 2009 року, термін введення в експлуатацію готового житла - протягом трьох місяців після закінчення будівельно-монтажних робіт.

Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 01.04.2011 затверджено Мирову угоду між ПБК «Прогрес» та ГУМВС України в Х/О,за якою у зв`язку з неможливістю закінчення будівництва розірвано договір пайової участі, в тому числі № 25 від 04.11.2005.

Відповідно до пункту 7, 9 Мирової угоди її сторони прийняли на себе обов`язок приймати заходи по недопущенню порушень майнових прав та інтересів осіб Нових кредиторів, що уклали з ПБК «Прогрес» договори уступки права вимоги квартир в 7, АДРЕСА_9 і АДРЕСА_10 які сплатили Проектно-будівельному концерну «Прогрес» вартість квартир у повному обсязі на умовах, визначених договорами уступки права вимоги, у разі, якщо такі договори не розірвані і (або) не визнані недійсними.

Відповідно до п. 4.2.1 Договору № 19 позивач повинна була самостійно звернутись до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України з вимогою виконати на її користь зобов`язання, передбачені договором від 04.11.2005 № 25, а саме ввести в експлуатацію житловий будинок, разтошований за адресою АДРЕСА_2 та передати їй готове помешкання - двокімнатну квартиру, загальною площею 63,6 кв.м.

В свою чергу, відповідно до пункту 4.1.2 Договору № 19 Проектно- будівельний концерн «Прогрес» зобов`язаний був письмово повідомити ГУ МВС у Х/о, що відбулась уступка права вимоги житла, визначеного в п.1.1 цього договору.

У зв`язку з тим, що до ГУ МВСУ в Харківській області ані від ПБК «Прогрес», ані від ОСОБА_1 не надходили письмові повідомлення, передбачені пунктами 4.1.2 та 4.2.1 Договору № 19, то ГУ МВСУ взагалі не було відомо про існування Договору № 19 про відступлення права вимоги на вищевказану квартиру.

В подальшому, відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав від 20.03.2013 № 2978, укладеного між ПАТ «Куряжський домобудівельний комплекс» та громадянином ОСОБА_2 ПАТ «Куряжський домобудівельний комплекс» передав ОСОБА_2 майнові права на квартиру АДРЕСА_7 , бо останній в повному і здійснив оплату цих майнових прав.

Тобто, єдиним документом, яким зобов`язання ПБК «Прогрес» перед інвесторами будівництва покладаються на іншу юридичну особу ГУ МВС України є затверджена ухвалою Червонозаводського районного суду Харкова від 01.04.2011 у справі № 2-1101/11 Мирова угода. Цим документом не встановлено жодних зобов`язань ГУ МВС України в Харківській області перед позивачем. КП «ПБК «Прогрес» не передав ГУ МВС України в Харківській області договір з позивачем, ані будь-який інший документ, який би підтверджував правомірність «права очікування» позивача, не залучив позивача як третю особу під час розгляду справи про правонаступництво ГУ МВС України в Харківській лі за зобов`язаннями КП «ПБК «Прогрес» перед інвесторами.

Крім того, КП «ПБК «Прогрес» не передав свої зобов`язання перед позивачем ГУ МВС України в Х/о, тому ГУ МВС України в Харківській нічого не знало про зобов`язання КП «ПБК «Прогрес» перед ОСОБА_3 .

Договір купівлі- продажу майнових прав від 20.08.2013 №2978, укладений між ПАТ «Куряжський домобудівельний комплекс» та ОСОБА_2 , а в подальшому і укладений договір купівлі- продажу квартири АДРЕСА_7 від 09.12.2019 є правочинами, які відповідають вимогам ст. 203 ЦК України, іншим вимогам закону та не порушують законні права та інтереси позивача.

У зв`язку з чим, вважають позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного (а.с. 69-74).

30.11.2021 представником АТ «Куряжський домобудівельний комплекс» подано письмові пояснення, у яких зазначено, що з матеріалів справи вбачається, що між Проектно-будівельним концерном «Прогрес» як Пайовиком, і ГУ МВС України в Харківській області як Замовником, був укладений договір №25 від 04.11.2005 пайової участі в будівництві 8-ї секції житлового будинку по АДРЕСА_1 . Предметом цього договору є співпраця сторін по будівництву 8-ї секції житлового будинку по АДРЕСА_1 (п. 1.1 договору). Замовник із залученням ОСОБА_5 , здійснює будівництво та здає в експлуатацію 8-му секцію житлового будинку і передає готове житло - квартири з різною кількістю кімнат у розмірі 80% загальної площі житла, а також всі нежитлові приміщення включно з приміщеннями технічного поверху Пайовику, а Пайовик здійснює інвестування у порядку пайової участі, шляхом перерахування коштів, передачі матеріальних активів та виконання будівельно-монтажних робіт (п.1.2 договору).

26.02.2008 року між Проектно-будівельним концерном «Прогрес» як Крі га ОСОБА_6 (позивачкою) як Новим кредитором, була укладена угода уступку права вимоги, відповідно до якої (п.2.1 даного договору) Кредитор Новому кредитору право вимоги від Боржника виконання зобов`язання, взятого на себе Боржником за договором №25 від 04.11.2005 року, тобто вимагати від Боржника передачі вказаного у п. 1.1 даного договору житла, в рахунок оплати Новим кредитором Кредитору вартості житла в сумі, вказаній в п.3.1. даного Договору.

Відповідно до п. 1.1 договору уступки права вимоги, сторонами погоджено, що згідно договору №25, укладеного між Проектно-будівельним концерном «Прогрес» (Кредитором) і ГУ МВС України в Харківській області (Боржником) від 04.11.2005 року, Боржник із залученням підрядних організацій, в тому числі і Кредитора, здійснює будівництво і здає в експлуатацію житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 і передає Кредитору готове житло - двокімнатну квартиру, загальною площею 63,6 кв. м. Крім того, у п.1.3 договору зазначено, що поверх, на якому розташована квартира, має бути одинадцятий, квартира за номером АДРЕСА_11 .

Договір №19 відступлення права вимоги від 26.02.2008 є похідним від основного договору пайової участі у будівництві №25 від 04.11.2005, при цьому ПБК «Прогрес» відступив ОСОБА_6 право вимоги до ГУ МВС України в Харківській області передачі двокімнатної квартири АДРЕСА_8 .

Договір відступлення права вимоги №19 від 26.02.2008 діяв разом з основним договором пайової участі №25 від 04.11.2005, при цьому ПБК «Прогрес» не міг передати позивачці більше прав, ніж мав сам.

У 2010 році склалася ситуація, коли ПБК «Прогрес» внаслідок банкрутства не зміг продовжувати будівництво. ГУ МВС в Харківській області звернулося до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до ПБК «Прогрес» про розірвання договорів пайової участі у будівництві. До справи в якості третіх осіб були залучені усі фізичні особи, які укладали договори уступки права вимоги з ПБК «Прогрес», серед таких осіб позивачка була відсутня.

Цей перелік фізичних осіб, які придбали у ПБК «Прогрес» майнові права на квартири за інвестиційними договорами, формувався на підставі реєстрів, які ПБК «Прогрес» передало до ГУ МВС у Харківській області. Копія такого реєстру була додана до матеріалів справи №638/1123/17-ц. При розгляді цивільної справи №2-1101/11 за позовом ГУ МВС України в Харківській області до Проектно-будівельного концерну «Прогрес» про розірвання договорів, Червонозаводським районним судом м. Харкова винесено ухвалу від 01.04.2011, відповідно до якої судом затверджено мирову угоду, укладену 04.03.2011 між сторонами цивільного спору, а провадження по справі закрито.

Згідно положень мирової угоди, укладеної між ГУ МВС України в Харківській області та Проектно-будівельним концерном «Прогрес», сторони погодились про розірвання договору №25 від 04.11.2005 пайової участі в будівництві 8-ї секції житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Таким чином, розірвання договору №25 від 04.11.2005 пайової участі в будівництві 8-ї секції житлового будинку по АДРЕСА_1 , який визначав підстави і обсяги права вимоги Проектно-будівельного концерну «Прогрес» до ГУ МВС України в Харківській області, після затвердження судом мирової угоди від 01.04.2011, що набрало законної сили, автоматично припинило і правовідносини за договором від 26.02.2008 №19 про уступку права вимоги.

З урахуванням правил, встановлених ст. ст. 513, 514 ЦК України, якщо належне Проектно-будівельному концерну «Прогрес» право пайової участі у будівництві 8-ї секції житлового будинку по АДРЕСА_1 припинило існування (з дати затвердження мирової угоди, а саме з 01.04.2011), то і похідні від цього права правовідносини (а саме Договір уступки права вимоги №19 від 26.02.2008) припинили своє існування.

Зміст п. 1 мирової угоди від 01.04.2011 вказує на те, що у зв`язку з неможливістю закінчення Проектно-будівельним концерном «Прогрес» будівництва 8- ї секції житлового будинку по АДРЕСА_1 , розриваються укладені між ГУ МВС України в Харківській області та Проектно-будівельним концерном «Прогрес» договори, у тому числі і договір пайової участі №25 від 04.11.2005.

Розірвання договору пайової участі у будівництві від 04.11.2005 №25 істотно вплинуло на договір відступлення права вимоги №19 від 26.02.2008, позбавивши його істотної договірної умови - предмета договору.

Саме систематичне невиконання ПБК «Прогрес» своїх зобов`язань за договором №25 від 04.11.2005 призвело до неможливості закінчення в намічений строк будівництва житлового будинку, тобто ПБК «Прогрес» не виконало свої зобов`язання перед ГУ МВС України у Харківській області, виконання яких є умовою передачі квартири позивачці згідно договору відступлення права вимоги №19 від 26.02.2008.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ПБК «Прогрес» як юридичну особу припинено з грудня 2015 року.

До позову додано копію акту звірки оплати за договором про відступлення права вимоги від 26.02.2008 №19, згідно з яким позивачка сплатила ПБК «Прогрес» 76 320 доларів США. Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що ПБК «Прогрес» на цю суму виконав свої зобов`язання перед ГУ МВС України в Харківській області. В матеріалах справи відсутні докази того, що на підставі договору пайової участі в будівництві 8-ї секції житлового будинку по пр-ту Перемоги, 59 в м. Харкові від 04.11.2005 №25 фінансові розрахунки між ГУ УМВС України в Харківській області та ПБК «Прогрес» взагалі здійснювались. Позивачкою не надано до суду жодного доказу виконання зобов`язання первісним кредитором - ПБК «Прогрес» перед ГУ МВС України в Харківській області.

Переуступка прав на квартиру була неможлива без участі ГУ МВС України в Харківській області. Саме ГУ УМВС України в Харківській області повинно було бути повідомленим про таке відступлення. Доказів на підтвердження того, що Боржник (ГУ МВС України в Харківській області) був належним чином повідомлений про відступлення права вимоги до суду позивачкою також не надано.

У відповідності до ст. 609 ЦК України, зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Не існує закону або іншого нормативно-правового акту, яким би виконання зобов`язання ліквідованого ПБК «Прогрес» перед позивачкою було б покладено на іншу юридичну особу. Єдиним документом, яким зобов`язання ліквідованого ПБК «Прогрес» перед інвесторами будівництва покладаються на іншу юридичну особу (ГУ МВС України в Харківській області) є вказана Ухвала Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.04.2011 по справі №2-1101/11. Цим документом не встановлено жодних зобов`язань ГУ МВС України в Харківській області перед позивачкою.

Після розірвання договорів з ПБК «Прогрес», ГУ МВС України в Харківській області як замовник будівництва уклало з АТ «КДБК» договір на завершення будівництва 7-ї, 8-ї та 9-ї блок-секцій житлового будинку по пр-ту Перемоги, 59 у м. Харкові від 21.04.2011 №П-15/11. У відповідності до п. 4.1 зазначеного договору за виконання зобов`язань за договором забудовник (АТ «КДБК») отримує від замовника частку квартир та нежитлових приміщень в об`єкті будівництва. Частка визначається в попередньому адресному переліку, який підписується сторонами. Передача квартир та нежитлових приміщень здійснюється на підставі акту приймання-передачі.

З метою недопущення передачі забудовнику (АТ «КДБК») квартир, майнові права на які відчужено третім особам, ГУ МВС України в Харківській області зобов`язалося отримати від ПБК «Прогрес» реєстр інвестиційних договорів, за якими треті особи придбали в ПБК «Прогрес» майнові права на квартири. У відповідності до реєстру квартир у 8-й секції, підписаному президентом ПБК «Прогрес» ОСОБА_7 , позивачка відсутня в переліку осіб, з якими укладено інвестиційні договори і які оплатили майнові права на квартири.

У відповідності до Попереднього адресного переліку квартир та нежитлових приміщень в об`єкті будівництва від 19.07.2011, який є невід`ємною частиною договору №П-15/11, та акту приймання-передачі від 19.07.2011, 2-кімнатна квартира АДРЕСА_11 проектною площею 65,19 кв.м передана АТ «КДБК» як вільна від будь-яких зобов`язань.

Зазначена квартира, право власності на квартиру, яка є предметом позову, була реалізована за договором купівлі-продажу майнових прав від 20.08.2013 №2978 ОСОБА_2 , який після здачі будинку в експлуатацію у встановлений законодавством спосіб зареєстрував своє право власності на квартиру. Покупець в повному обсязі оплатив майнові права в сумі 423 725,00 грн, відповідні докази є в матеріалах справи №638/1123/17-ц.

Після цього, як видно з інформаційної довідки, доданої позивачкою до позову, ОСОБА_2 продав цю квартиру 09.12.2019 громадянці ОСОБА_4 .

Звертають увагу на те, що АТ «КДБК» та ОСОБА_2 є добросовісними набувачами майнових прав на квартиру АДРЕСА_3 , так само, як і ОСОБА_4 є добросовісною набувачкою цієї ж квартири. Усі зазначені особи не знали і не могли знати про наявність якихось договірних зобов`язань між припиненим ПБК «Прогрес» та позивачкою.

На думку АТ «КДБК», позивачка в даному випадку для захисту своїх прав має пред`являти претензії до колишніх керівників припиненого ПБК «Прогрес», які не передали до ГУ МВС України в Харківській області інформацію про наявність договору з позивачкою. У переданому відповідачу реєстрі осіб, з якими укладено інвестиційні договори по 8-й блок-секції, позивачка відсутня.

Позивачкою не надано доказів недодержання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 конкретних вимог законодавства під час укладення договору купівлі-продажу .вартири №450 по АДРЕСА_1 , тому підстави для визнання цього правочину недійсним відсутні.

Позивачкою невірно визначений суб`єктний склад учасників справи. Громадянку ОСОБА_4 , яка у відповідності до відомостей з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень є власницею квартири АДРЕСА_3 , не залучено до справи у якості співвідповідачки, хоча заявлено вимоги щодо визнання права власності на належну їй квартиру та визнання недійсним укладеного нею договору купівлі-продажу. З огляду на це, провадження у справі підлягає закриттю.

Крім того, АТ «КДБК» вважає, що строк позовної давності для звернення позивачки до суду за захистом своїх прав сплив.

У зв`язк уз чим АТ «КДБК» просить застосувати позовну давність до заявлених позивачкою вимог, відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку зі спливом позовної давності або у зв`язку з їх безпідставністю (а.с. 106-112)

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.12.2021 закрито підготовеч провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 130).

06.10.2022 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова витребувано від приватного нотаріуса ХМНО Малікової О.К. належним чином посвідчену копію догвоору купівлі- продажу серія та номер 3339, виданий 09.12.2019.

Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила задовольнити, з підстав викладених у позові.

Представник відповідача ГУ МВС в Х/о в особі голови комісії з припинення у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив, при цьому представником відповідач анадано візив на позов.

Представник третьї особи АТ «КДБК» у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив, при цьому представником третьої оосби подано письмові пояснення.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Судом встановлено, що 26.02.2008 між ПБК «Прогрес» та ОСОБА_6 укладено договір №19 відступлення права вимоги квратири (а.с.6-8).

П.1.1 зазначеного договору права вимоги передбачено, що відповідно до договору №25, укладеному між кредитором та УМВС України в Х/о 04.11.2005. Боржник , з залученням підрядних організацій, у тому числі кредитора, здійснює будівництво та здає у єксплуатацію житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 та передає кредитору житло двокімнатну квратиру, загальною площею 63,6 кв.м.

Відповідно до договору кредитор відступає новому кредитору право вимоги від боржника виконання зобов`язань, взятих на себе боржником, за договором №25 від 04.11.2005, тобто вимогати від боржника передачі вказаного у п. 1.1. догвоору житла, у рахунок сплати новим кредитором кредитору вартості житла у сумі, яка зазначена у п. 3.1. договору (п. 2.1 догвоору №19).

П.2.2. договору №19 передбачає, що новий кредитор набуває всіх прав кредитора, які були у кредитора на підстав ідоговору № НОМЕР_1 , укладеному між кредитором та боржником .

З наданої позивачем копії акту звірки оплати до договору №19 «відступлення права вимоги квратири» від 26.02.2008 вбачається, що новий кредитор сплатив 100% вартості права вимоги двокімнатної квратири №450 секції №8 житлового будинку АДРЕСА_1 у сумі 76320 доларів США, що складає 465977,99 грн, акт підписано ОСОБА_6 та ПБК «Прогрес» (а.с.9-10).

01.04.2011 ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова №2-1101/11 затверджено мирову угоду, укладену 04.03.2011 між ГУ МВС України в Х/о та Проектно будівельним конценрном «Прогрес». Відповідно до зазначеної ухвали суду затверджено мирову угоду, укладену 04.03.2011 між Головним управлінням МВС України в Харківській області та Проектно- будівельним концерном «Прогрес». При цьому, як вбачається з зазначеної ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 не була залучена до справи у якості третьої особи. Окрім того, з пункту 14 мирової угоди випливає, що сторони мирової угоди заявили, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі держави. (а.с. 64-67).

Зазначена ухвала набрала законної сили, а отже не була оскаржена ОСОБА_8 , хоча, відповідно до норм як чинного законодавста та і законодавста, яке діяло на час затвердження мирової угоди, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається (ч. 2 ст. 352 ЦПК України). Аналогічна за змістом норма була закріплена у ЦПК України, який діяв станом на 01.04.2011, а саме Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (ч. 1 ст. 292 ЦПК України).

20.08.2011 ОСОБА_6 зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_9 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкові ХМУ (а.с.50).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майн №261731915 від 15.06.2021 вбачається, що власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_4 . Право власності набуто 09.12.2019 на підставі довгоору купівлі- продажу, серія та номер 3339, виданий 09.12.2019 (а.с. 51-52).

Звертаючись до суду з метою захисту своїїх порушених прав ОСОБА_3 , просить, зкорема, визнати договір купівлі- продажу квартири АДРЕСА_7 від 09.12.2019, посвідчений Маліковою О.С. приватним нотаріусом ХМНО, зареєстрований за номером 3339.

Разом з тим, матеріали справи не містять копії, належним чином посвідченої, оскаржуваного договору.

За клопотання позивача ОСОБА_3 , ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.10.2022, витребувано від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малікової О.К. копію договору купівлі- продажу, серія та номер 3339, виданий 09.12.2019.

Разом з тим, суду не було надано копії договору, конверт, який було направлено рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням, повернуто на адресу суду з поміткою уповноваженого працівника Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Тобто, суд сприяв у наданні позивачем доказів.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених (частина перша статті 81 ЦПК України).

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини другої, шостої статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

На підтвердження заявлених позивачем не надано жодного доказу, а саме не надано копії договору купівлі- продажу квартири АДРЕСА_7 від 09.12.2019.

З огляду на частину шосту статті 95 ЦПК України єдиним належним доказом достовірності наданих копій могло бути лише дослідження оригіналів зазначених документів.

Належним чином дослідити подані сторонами докази, перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування, це процесуальний обов`язок суду.

За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (ч.1 ст.264 ЦПК України).

Позивачем не надано належних доказів того, хто саме був сторонами оспорюваного правочину.

Разом з тим, як вбачається з наданої позивачем довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №261731915 від 15.06.2021 власником квартири АДРЕСА_12 є ОСОБА_4 , підставою для державної реєстрації право власності став договір купівлі продажу серія та неомер 3339, виданий 09.12.2019, видавник Малікова О.К. приватний нотаріус ХМНО (а.с. 51-52).

Окрім того, як вбачається з відзиву члена ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області та письмових пояснень ПАТ «Куряжський домобудівельний комплекс» договір купівлі- продажу квартириу АДРЕСА_12 серія та неомер 3339, виданий 09.12.2019, видавник ОСОБА_10 приватний нотаріус ХМНО укладений між ОСОБА_11 (який є третьої особою у зазначеній справі) та ОСОБА_4 (власник спірної квратири) (а.с 69-74, а.с. 106-112).

Тобто, позивач ОСОБА_3 не була стороною оспорюваного правочину.

Разом з тим, вимогу про визнання правочину недійсним може заявити особа, яка не є стороною відповідного правочину, однак має самостійний охоронюваний законом інтерес (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 587/2135/16-ц (пункт 58); від 15 січня 2020 року у справі № 587/2326/16-ц (пункт 42); від 19 лютого 2020 року у справі № 387/515/18 (пункт 49)).

Проте, згідно з частиною першою статті 13 суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава стаття 48 ЦПК України.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Частинами другою, четвертою статті 202 ЦК України правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили (стаття 235 ЦК України).

У пункті 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 09 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину.

Визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

Питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача суд вирішує у підготовчому засіданні (пункт 4 частини другої статті 197 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог. Визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача. Водночас установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи.

Відповідний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Пред`являючи позовні вимоги про визнання недійсними договору купівлі-продажу ОСОБА_3 відповідачем зазначила Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в ХАрківські йобласті в особі голови комісії з припинення, яке навіть не є строною договору купівлі- продажу, який оскаржується позивачем.

ОСОБА_2 залучений до справи у якості третьої оосби, а ОСОБА_4 не залучена до справи взагалі.

Клопотань про залучення співвідповідачів до участі у справі під час проведення підготовчого засідання ОСОБА_3 не заявлено.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7 від 09.12.2019, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО, зареєстрований за номером 3339 пред`явлені за неналежного суб`єктного складу відповідачів, що є самостійною підставою для відмови у їх задоволенні позові.

Позовні вимоги про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_8 та зобов`язання державного реєстратора зареєструвати за позивачем право власності є похідними, тому також не підлягають задоволенню.

Практика ЄСПЛ свідчить про те, що змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає

Отже, з урахуванням того, що одним з принципів цивільного судочинства, є змагальність сторін, проте позивачем не виконані вимоги ЦПК України, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, про відмову у позові, так як позивач не скористався правом довести обставини, які мають значення для справи і на які він посилався як на підставу своїх вимог.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18).

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.21), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20, пункт 52), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 76), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21, пункт 155).

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Пред`являючи позовні вимоги про визнання недійсними договору купівлі-продажу нерухомого майна, визнання права власності та зобов`язання державного реєстратора зареєструвати право власності на квартиру, позивач не надає доказів, які б свідчили саме не недійсність правочину та, що вона саме вона є власником спірного майна.

Зазначені позовні вимоги фактично спрямовані, в тому числі на набуття позивачем прав на нерухоме майно, зокрема шляхом визнання недійсними договору купівлі-продажу цього майна та визнання за нею права власності.

Разом з тим, зважаючи на те, що сторонами договору купівлі- продажу є особи, які навіть не залучені до справи, у якості відповідачів, а також те, що з наявних матеріалів справи не вбачається недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, суд ввжаєа, що належним способом захисту було б пред`явлення позовних вимог про стягнення грошових коштів.

Щодо клопотання представника АТ «КДБК» про застосування строків позовної давності.

Змістом ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача, за захистом якого він звернувся до суду з позовом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 367/2271/15-ц зазначено, що перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду, та у разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності наведених стороною позивача поважних причин її пропуску.

Оскільки судом встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_3 не обгрунтовані, у зв`язк уз чим суд відмовляє у позові з підстав його необгрунтованості.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 141, 158, 200, 259 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішній справ України в Харківській області в особі голови комісії з припинення, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Куряжський домобудівельний комплекс», ОСОБА_2 про визнання недійсним договорів купівлі- продажу, визнання права власності, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.12.2022

Сторони:

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована АДРЕСА_13 .

Відповідач Головне управління Міністерства внутрішніх справа України в Харківської області в особі голови комісії з припинення, , вул. Жон Мироносиць, м. Харків, 61002.

СУДДЯ - І.В. Семіряд