Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 924/1267/20
Провадження № 2/670/17/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Волкової О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Фермерського господарства «Майдан-Веста», ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -- Фермерське господарство «Майдан-Веста», про визнання права довічного успадкованого володіння земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року на розгляд Віньковецького районного суду Хмельницької області за підсудністю із Господарського суду Хмельницької області згідно із ухвалою від 11 травня 2021 року надійшла справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -- Фермерського господарства «Майдан-Веста», про визнання права довічного успадкованого володіння земельною ділянкою.

Позивач ОСОБА_1 , неодноразово змінюючи предмет та підстави позову, в остаточній редакції просив визнати за ним право довічного успадкованого володіння земельною ділянкою площею 50,00 га, наданої згідно з рішенням Віньковецької районної ради народних депутатів Хмельницької області сьомої сесії ХХІ скликання від 23.04.1991 року № 3 для ведення селянського фермерського господарства (т. 2 а.с. 84-88).

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що в 1993 році виконавчим комітетом Віньковецької районної Ради народних депутатів видано Державний акт на право користування землею серії Б № 042512 фермерському господарству ОСОБА_1 , с. Майдан Олександрівський Віньковецького району Хмельницької області, відповідно до якого за вказаним землекористувачем закріплено в безстрокове і безплатне користування 50,0 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування. Земля надана для ведення селянського (фермерського) господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею в 1993 році, а також до державного акта додається план зовнішніх меж землекористування, схема виносу в натуру разом з пояснювальною запискою, актом встановлення межових знаків та погодження меж із суміжними землекористувачами.

В одержаному Державному акті на право користування землею серії Б № 042512 є примітка про те, що при отримані нових форм бланків, даний Акт підлягає заміні, а пояснювальною запискою підтверджується, що акти виготовлені на бланках застарілої форми та при отримані нових форм бланків вище згадані підлягають заміні.

В свою чергу на підставі поданої заяви громадянина ОСОБА_1 , пропозиції сільвиконкому та правління колгоспу ім. Щорса, поданої районній Раді народних депутатів, прийняте рішення виконавчого комітету Майдано-Олександрівської сільської Ради народних депутатів Віньковецького району, Хмельницької області від 20.03.1991 р. № 9 «Про надання у довічне успадковане володіння земельної ділянки 50 га для ведення селянського (фермерського) господарства».

Отже, як зазначив позивач, рішення виконавчого комітету Майдано-Олександрівської сільської Ради та рішення Віньковецької районної Ради народних депутатів Хмельницької області не містять ознак на право постійного користування землею, а навпаки на право довічного успадкованого володіння земельною ділянкою 50 га для ведення селянського (фермерського) господарства.

Згідно з актом передачі землі від 30.04.1991 року комісія виділила в натурі та передала земельну ділянку площею 50 га у довічне успадковане володіння для ведення селянського (фермерського) господарства громадянину ОСОБА_1

22.09.1994 року було зареєстроване селянське (фермерське) господарство «Розквіт», керівник -- ОСОБА_1 .

Вказане господарство своєї діяльності не припиняло і на теперішній час здійснює господарську діяльність.

Тому позивач неодноразово звертався до відділу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у Віньковецькому районі, Головного управління Держгеоркадастру у Хмельницькій області,до голови Майдано-Олександрівської сільської ради Віньковецького району щодо наданої йому у довічне успадковане володіння земельної ділянки площею 50 га, і просив наділити землю із земель запасу Майданоолександрівської сільської ради.

Однак на його звернення від 06.02.2018 року Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомило, що на підставі заяви ОСОБА_1 як голови СФГ «Розквіт» від 15.04.2009 року, розпорядженням Віньковецької районної державної адміністрації № 149/2009-р від 10.06.2009 року припинено право користування земельною ділянкою, яка знаходиться за межами населеного пункту, та земельна ділянка площею 44 га, кадастровий номер :07:002:0001 передана в оренду ОСОБА_4 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22.01.2016 року № 22-1597СГ.

Позивач ввжає, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, видаючи вищезазначений наказ, та беручи до уваги розпорядження голови Віньковецької районної державної адміністрації № 149/2009-р від 10.06.2009 року, повинне було перевірити, чи повноважна Віньковецька РДА розпоряджатися землями сільськогогосподарського призначення за межами населених пунктів, а також, кому надавалась земельна ділянка на праві постійного користування, та чи дотримано було порядок припинення права володіння на землю та права користування земельною ділянкою.

Водночас, на думку позивача, розпорядження голови Віньковецької районної державної адміністрації від 10.06.2009 року № 149/2009-р про припинення права користування СФГ «Розквіт» земельною ділянкою, протирічить Закону, який регулює спірні правовідносини, оскільки земельну ділянку йому надано у довічне успадковане володіння для ведення селянського (фермерського) господарства.

Головне управління Держгеокадастру, припинивши право довічного успадкованого володіння земельною ділянкою площею 50 га, наданої ОСОБА_1 для ведення для ведення селянського (фермерського) господарства, та наклавши на вже сформовану земельну ділянку іншу земельну ділянку, неправомірно передало її ОСОБА_4 , у зв`язку з чим позивач звертається до суду за захистом свого права і просить визнати за ним право довічного успадкованого володіння земельною ділянкою площею 50 га для ведення селянського (фермерського) господарства.

Ухвалою від 28.05.2021 року позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду, у справі відкрите провадження за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 06.12.2021 року до участі у справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, -- Селянське (фермерське) господарство «Розквіт», а також залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, -- Віньковецьку селищну раду Хмельницької області та Хмельницьку районну державну адміністрацію.

Ухвалою суду від 11.02.2022 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю та просили задовольнити.

В підтримання своїх вимог позивач ОСОБА_1 , діючи також від імені третьої особи -- СФГ «Розквіт», пояснив, що він є головою селянського фермерського господарства «Розквіт» с. Майдан Олександрівський. У користуванні СФГ знаходилось 50 га землі згідно Державного акта на право користування землею серії Б № 042512 від 1993 року. Земля постійно оброблялась. Однак у 2009 році у зв`язку з інфляцією виникли фінансові труднощі, тому позивач як голова фермерського господарства звернувся до Віньковецької районної ради по питанню надання допомоги. Натомість юрист земельного відділу Віньковецького району запропонував йому написати заяву про припинення права користування земельною ділянкою, після чого ОСОБА_1 від імені СФГ «Розквіт» подав таку заяву на ім`я голови Віньковецької районної державної адміністрації. 10.06.2009 року головою Віньковецької РДА видано розпорядження № 149/2009-р, згідно з яким припинено право користування СФГ «Розквіт» земельною ділянкою площею 44 га. Надалі у користуванні фермерського господарства «Розквіт» залишилось 6 га, які дотепер обробляються, та СФГ сплачує за землю податки, а земельну ділянку площею 44 га з 2015 року почало обробляти ФГ «Майдан-Веста». У 2016 році ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою надати відповідь, на яких підставах спірну земельну ділянку передано ОСОБА_4 , оскільки він просив нікому її не передавати, проте до суду не звертався. В 2018 році позивач з листа відповідача дізнався, що земельну ділянку площею 44 га наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в 2016 році передано в оренду фермерському господарству ОСОБА_4 . Позивач стверджував, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, передавши 44 га ФГ «Майдан-Веста», діяло неправомірно, бо не перевірило, чи припинено за ним право довічного успадкованого володіння земельною ділянкою, тоді як він від такого права ніколи не відмовлявся, бажання у нього такого не було, та заява про припинення права користування земельною ділянкою подана ним не як фізичною особою -- ОСОБА_1 , а як головою СФГ. Також позивач стверджував, що в акті погодження меж земельної ділянки від 21.12.2015 року, згідно з яким комісія провела встановлення (погодження) на місцевості зовнішніх меж наданої в оренду ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства земельної ділянки площею 44,0000 га, він не рописувався, та підпис навпроти прізвища ОСОБА_1 йому не належить.

Представник позивача ОСОБА_2 акцентував увагу суду на тому, що клопотання позивача про припинення права користування землею за СФГ «Розквіт» від 15.04.2009 року не може ототожнюватись із заявою (вираженням волі) ОСОБА_1 щодо відмови від наявного в нього права довічного успадкованого володіння земельною ділянкою. Дане право (право довічного успадкованого володіння земельною ділянкою) на земельну ділянку площею 50 га він набув на підставі рішення Віньковецької районної ради № 3 від 23.04.1991 року, і вказана ділянка була надана йому для ведення селянського господарства. Це рішення було прийняте на підставі рішення виконкому Майдано-Олександрівської сільської ради № 9 від 20.03.1991 року, відповідно до якого вносилась пропозиція до районної ради про надання земельної ділянки площею 50 га саме громадянину ОСОБА_1 . У подальшому ОСОБА_1 було видано Державний Акт на право користування землею на ділянку 50 га для ведення селянського (фермерського) господарства, але в ньому не конкретизовано будь-яке конкретне фермерське господарство (як юридична особа), а йде мова саме про фермерське господарство ОСОБА_1 .

Видача даного Акта датується 1993 роком, а реєстрація (створення) СФГ «Розквіт» здійснено 19.09.1991 року згідно рішення виконкому Віньковецької районної ради. Тобто на момент видачі Акта означене ФГ вже існувало, але не визначеній юридичній особі (ФГ «Розквіт») було надано право на землю, а саме гр. ОСОБА_1 .

Представник також зауважував,що відмови від права довічного успадкованого права на ділянку площею 50 га (чи навіть на її частину) позивачем взагалі не здійснювалась і наміру такого у нього не було. Віньковецька районна державна адміністрація, приймаючи розпорядження № 149 від 10.06.2009 року жодним чином не врахувала, що отримане клопотання від голови СФГ «Розквіт» від 15.04.2009 року про припинення права користування земельною ділянкою площею 44 га не є тотожним заяві (чи будь-якому іншому вираженню волі) гр. ОСОБА_1 про відмову від права довічного успадкованого володіння. Тому вказане розпорядження представник вважає юридично необґрунтованим з точки зору неможливості ідентифікувати, на яку саме частину земельної ділянки (44 га з 50 га) припиняється користування та відсутності належного законодавчого регламентування процедури припинення користування саме на частину земельної ділянки.

У зв`язку з тим, що жодних юридичних наслідків для зміни (припинення) наявного права довічного успадкованого володіння гр. ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 50 га, яке він набув на підставі рішення Віньковецької районної ради № 3 від 23.04.1991 року, розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації № 149 від 10.06.2009 року не породжує, та право на довічне успадковане володіння земельною ділянкою позивач не втратив, представник вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Від відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надійшов відзив на позов,у якому представник ОСОБА_5 просила в задоволенні позову відмовити.

У відзиві зазначено, що Віньковецька РДА на час прийняття розпорядження від 10.06.2009 року № 149/2009 р «Про припинення права користування земельною ділянкою, яка знаходиться за межами населеного пункту, СФГ «Розквіт» розпоряджалася землями сільськогосподарського призначення державної власності та діяла в межах та у спосіб, передбачений чинним на той час законодавством, і вказане розпорядження протиправним судом не визнане та не скасоване. В подальшому частина земельної ділянки площею 44 га згідно з наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22.01.2016 року № 22-1597-СГ була передана в оренду ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства.

Також у відзиві представник вказала, що оскільки земельна ділянка з моменту створення СФГ «Розквіт» перейшла у користування фермерського господарства, то це унеможливлює задоволення позовних вимог про визнання права довічного успадкованого володіння земельною ділянкою за засновником СФГ «Розквіт» -- фізичною особою ОСОБА_1 .

Водночас представник ОСОБА_5 просила суд застосувати позовну давність, бо про порушення своїх прав позивачу було відомо ще з 2009 року, тобто з часу припинення права користування спірною земельною ділянкою.

У судовому засіданні представники відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області за довіреністю Варибок Т.В. та ОСОБА_5 позов не визнали, вважали його необґрунтованим, і просили в задоволенні відмовити.

Зокрема вони вказували, що розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації від 10.06.2009 року про припинення права користування земельною ділянкою було прийняте на підставі добровільно поданої позивачем заяви і є правомірним, оскільки підстав для відмови у задоволені заяви не було. В подальшому після звернення ОСОБА_4 управлінням було перевірено, кому належить земельна ділянка площею 44 га, і з`ясувавши, що вона вільна, бо право користування нею припинено, наказом № 22-1597 СГ від 22.01.2016 року земельна ділянка була передана на праві оренди ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства.

Крім того у судовому засіданні представники відповідача наголошували на тому, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області є неналежним відповідачем у справі, позаяк прав позивача ним не порушено. При цьому представник покликалась на набрання чинності 27.05.2021 року Закону України № 1423-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», який було доповнено пунктом 24 такого змісту, згідно з яким з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад (за певними виключеннями). Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад, сіл, селищ міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону «землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад та органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними».

Оскільки на час розгляду справи змінився власник земельної ділянки, і на теперішній час її власником та розпорядником є Віньковецька територіальна громада Хмельницького району Хмельницької області, то саме вона повинна бути належним відповідачем у справі.

Також представник ОСОБА_5 30.05.2022 року подала до суду заяву про застосування строків позовної давності, в якій просить застосувати до позовних вимог позовну давність і в задоволенні позову відмовити з огляду на те, що починаючи з 10.06.2009 року позивачу достеменно було відомо, що йому припинено право користування земельною ділянкою, а 21.12.2015 року він добровільно погодив відведення цієї земельної ділянки ОСОБА_4 . Вказаний позов ОСОБА_1 подав до суду 24.05.2021 року, тобто поза межами трьохрічного строку позовної давності.

В дане судове засідання представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, натомість представник Л. Коруняк надіслала до суду письмову заяву, у якій просила судове засідання провести за відсутності представника відповідача.

Водночас в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області О. Ланевич надіслала до суду додаткові пояснення, в яких також зазначила, що позивач неправильно визначив відповідача у справі, оскільки власником земельної ділянки є Віньковецька селищна рада, а також пропустив строк позовної давності для звернення до суду.

Головне управління вважає, що у позивача відсутнє порушене право, яке б підлягало захисту у судовому порядку, оскільки таке право в нього не виникло, і він не надав суду жодного доказу про його зареєстроване право довічного успадкованого володіння на земельну ділянку площею 50 га згідно Державного акта на прво користування землею серії Б № 042512 для ведення селянського (фермерського) господарства.

Законодавство, яке у відповідний період регулювало спірні правовідносини визначало, що єдиним документом, який підтверджував виникнення права довічного успадковуваного володіння землею був державний акт «на право довічного успадковуваного володіння землею», який виданий і зареєстрований у порядку встановленому ст.ст. 22-23 Земельного кодексу Української РСР та мав відповідати формі, визначеній Постановою Верховної ради УРСР від 27.03.1991 № 889-ХІІ, тому рішення ради не є належним і допустимим доказом, який на той час підтверджував виникнення відповідного права.

Тому в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області О. Ланевич просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, фермерського господарства «Майдан-Веста» -- голова ФГ «Майдан-Веста» Волошин М.В. та адвокат Кравчук В.М. у судовому засіданні проти позовних вимог заперечили.

Зокрема, голова ФГ «Майдан-Веста» ОСОБА_4 у суді пояснив, що маючи намір займатись вирощуванням сільськогосподарської продукції, звернувся до Майдано-Олександрівської сільської ради про виділення земельної ділянки, де йому повідомили, що є земельна ділянка, яка в 2009 році вилучена у ОСОБА_1 , і пустує. Після цього Головне управління Дежгеокадастру у Хмельницькій області за його заявою надало йому дозвіл на виготовлення земельно-технічної документації, та позивач письмово погодив межі. ОСОБА_4 створив фермерське господарство, отримав в оренду земельну ділянку площею 44 га і з 2016 року почав її обробляти. Проте у квітні 2018 року позивач пред`явив до нього претензії, що земля неправильно обробляється і згідно з Державним актом земельна ділянка належить йому.

Представник ОСОБА_3 заперечував проти позовних вимог з підстав, зазначених у письмових поясненнях, де вказував, що позовні вимоги необґрунтовані і не можуть бути задоволені, адже позивач не надав суду жодного доказу про зареєстроване його право на земельну ділянку площею 50,0 га згідно Державного акту на право користування землею серії Б № 042512 від 1993 року для ведення селянського (фермерського) господарства. В свою чергу цей Державний акт на право користування землею не містить відомостей про його реєстрацію, оскільки в графі: «Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею за №» відсутні як номер реєстрації, так і відповідна дата. Таким чином, оскільки права виникають виключно з моменту їх реєстрації (ст. 125 ЗК України) чи реєстрації відповідного документу (в залежності від законодавства, яке діє у відповідний період часу), а позивач не надав суд доказів реєстрації за собою будь-якого речового права на земельну ділянку площею 50 га, то відсутні й підстави для задоволення позовних вимог про визнання права.

Крім того, як зазначав представник, надані позивачем докази додатково підтверджують відсутність у нього прав на земельну ділянку площею 50 га, а саме: довідка Майдано-Олександрівської сільської ради від 23.03.2010 року про те, що право користування земельною ділянкою площею 44 га припинено; лист Відділу у Віньковецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 30.07.2018 № Ш-19/0.20-21/134-18 про те, що право користування на 44 га припинено, а на 6 га не виготовлено правовстановлюючі документи; лист Відділу у Віньковецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 12.09.2018 № 31-22-0.20-634/104-18 про те, що згідно статистичної звітності 6-зем станом на 01.01.2016 року за користувачем рахується земельна ділянка площею 6 га; довідка виконкому Майдано-Олександрівської сільської ради від 11.09.2018 року № 191 про те, що земельна ділянка площею 44 га, яка була в користуванні СФГ «Розквіт», не оброблялася з 2009 по 2016 роки; податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи за 2019 р., у якій зазначена площа задекларованої самим позивачем земельної ділянки в обробітку лише 6 га ріллі.

Також ОСОБА_3 звертав увагу суду на рішення Господарського суду Хмельницької області від 01.10.2018 року у справі № 924/550/18, яке набрало законної сили 14.12.2018 року, і згідно з яким відмовлено в задоволенні позовних вимог СФГ «Розквіт» до Віньковецької райдержадміністраціїї, за участі третіх осіб на стороні відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та ФГ «Майдан-Веста» про визнання протиправним і скасування розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації від 10.06.2009 р. № 149/2009-р., яким було припинено в порядку ст. 142 ЗК України право користування земельною ділянкою площею 44,0 га із земель запасу Майдано-Олександрівської сільської ради, на підставі заяви ОСОБА_1 від 15.04.2009 року.

Позивачем було погоджено межі земельної ділянки, право користування якою оспорюваним розпорядженням було припинено, та яка у подальшому була надана в оренду ОСОБА_4 для ведення селянського фермерського господарства, про що свідчить акт погодження меж земельної ділянки від 21.12.2015 року. Зазначена обставина, а також подання самим СФГ «Розквіт» звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2018 року щодо земельної ділянки площею 6 га спростовують твердження позивача про те, що йому було невідомо про припинення права користування земельною ділянкою (її частиною).

Оскільки позивач 15.04.2009 року добровільно відмовився від земельної ділянки площею 44 га, та з 10.06.2009 року йому припинено право на цю земельну ділянку, а з 21.12.2015 року він добровільно погодив її відведення ОСОБА_4 , який на підставі цієї ділянки створив ФГ «Майдан-Веста», і яке правомірно використовує земельну ділянку площею 44 га (кадастровий номер :07:002:0001) на правах оренди, то у нього відсутні будь-які порушені його права за цим спором, і позов задоволенню не підлягає.

У додаткових поясненнях представник ОСОБА_3 зазначив, що на його думку, у позивача відсутнє порушене право, яке б підлягало захисту в судовому порядку, оскільки таке право в нього не виникло, бо він не надав суду жодного доказу про його зареєстроване право довічного успадкованого володіння на земельну ділянку площею 50 га згідно Державного акту на право користування землею серії Б № 042512 для ведення селянського (фермерського) господарства.

Крім того, на думку представника, позивач неправильно визначив відповідача у справі -- Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, в той час як власником земельної ділянки є Віньковецька селищна рада і в матеріалах справи містяться надані ФГ «Майдан-Веста» докази (додаткова угода про внесення змін в договір оренди ФГ «Майдан-Веста» і витяг з Державного реєстру речових прав), які підтверджують, що саме Віньковецька селищна рада, як власник землі не визнає жодних прав позивача на неї. Позивач пред`явив позов лише до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, хоча, враховуючи предмет і підстави заявленого позову, Віньковецька селищна рада, як власник спірної земельної ділянки, має безпосередній зв`язок із спірними матеріальними правовідносинами і повинна була брати участь у справі як співвідповідач.

Крім того представник звертав увагу суду на суперечливу поведінку позивача ОСОБА_1 , який подав клопотання від 15.04.2009 року про припинення права користування земельною ділянкою площею 44,0 га із земель запасу Майдано-Олександрівської сільської ради, яка надавалась йому для ведення фермерського господарства, в зв`язку з нестачею коштів. Це клопотання було адресоване голові Віньковецької районної державної адміністрації, та при цьому заявником у клопотанні зазначений саме ОСОБА_1 , а не СФГ «Розквіт», як намагався у суді довести позивач.

Водночас фермерським господарством «Майдан-Веста» заявлено у справі клопотання про застосування строків позовної давності з огляду на те, що позивач пропустив строки позовної давності для звернення до суду, а доводи, що позов є негаторним -- помилкові.

Від третьої особи -- СФГ «Розквіт» до суду надійшло письмове пояснення, у якому зазначено, що ОСОБА_1 від земельної ділянки, наданої йому у довічне успадковане володіння для ведення селянського фермерського господарства не відмовлявся, а Державний акт на право користування землею серії Б №042512 від 1993 року, виданий на фермерське господарство ОСОБА_1 , не вилучався, не скасовувся, і право довічного успадкованого володіння землею не припинялося. Державний акт на право користування земельною ділянкою загальною площею 50,00 га чинний, розпоряднику земель державної форми власності не повернутий, що перешкоджає його подальшій передачі будь-кому. Однак Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області припинило право довічного успадкованого володіння земельною ділянкою площею 50 га, яка надана гр. ОСОБА_1 для створення селянського (фермерського) господарства та для його ведення, а саме частину цієї земельної ділянки площею 44,00 га передало в оренду ОСОБА_4 , а СФГ «Розквіт» зобов`язало виготовити правовстановлюючі документи, які б посвідчували право користування чи оренду земельної ділянки площею 6,00 гектарів. Тому оскільки Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області не визнається право позивача на земельну ділянку загальною площею 50,00 га, то право довічного успадкованого володіння земельною ділянкою наданою гр. ОСОБА_1 підлягає захисту у судовому порядку.

Представники третіх осіб -- Віньковецької селищної ради Хмельницької області та Хмельницької районної державної адміністрації, будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, свою позицію по суті позовних вимог не висловили.

Суд, заслухавши позивача, його представника, представників відповідача та третіх осіб, дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши всі доводи та заперечення, вважає, що позов до задоволення не підлягає.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких в учасників справи виникає спір.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що згідно з рішенням Майдано-Олександрівської сільської Ради народних депутатів Віньковецького району Хмельницької області від 20.03.1991 року № 9 «Про надання у довічне успадковане володіння земельної ділянки 50 га для ведення фермерського господарства», виконком сільської ради народних депутатів вирішив: на підставі статей 6, 9 Земельного кодексу Української РСР подати на розгляд районної ради народних депутатів пропозиції сільвиконкому та правління колгоспу ім. Щорса про надання земельної ділянки розміром 50 гектарів ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства.

Відповідно до рішення Віньковецької районної Ради народних депутатів Хмельницької області сьомої сесії ХХІ скликання від 23.04.1991 року № 3 «Про надання земельних ділянок у довічне успадковане володіння для ведення селянських господарств», розглянувши проекти відведення земельних ділянок для організації селянських (фермерських) господарств, вирішено на підставі поданих заяв громадян, клопотання сільських і селищної Рад, керуючись ст.ст. 6, 12, 18 Земельного кодексу Української РСР надати земельні ділянки для ведення селянського господарства у довічне успадковане володіння із земель запасу: Майдано-Олександрівська сільська Рада народних депутатів: гр. ОСОБА_1 земельну ділянку розміром 50 га в с. Майдан-Олександрівський. До збору урожаю залишити в тимчасовому користуванні колгоспу ім. Щорса земельну ділянку, яка виділяється гр. ОСОБА_1 . Виконкому районної Ради народних депутатів при одержанні державних актів оформити право довічного успадкованого володіння, провести їх реєстрацію та видачу громадянам.

30.04.1991 року комісія, керуючись ст.ст. 6, 12, 18 Земельного кодексу Української РСР на підставі акта передачі землі провела виділення в натурі та передала земельну ділянку в кількості 50 га у довічне успадковане володіння для ведення селянського (фермерського) господарства громадянину ОСОБА_1 .

Згідно з рішенням виконавчого комітету Віньковецької районної Ради народних депутатів Хмельницької області № 119 від 19.09.1991 року «Про реєстрацію фермерського господарства «Розквіт», вирішено зареєструвати положення фермерського господарства, розробленого згідно діючого законодавства.

Відповідно до договору № 32 від 22.04.1992 року Хмельницьким філіалом інституту землеустрою Української академії аграрних наук виготовлено технічний звіт по відведенню в натурі земельної ділянки і видачі Державного акту на право постійного користування землею селянському (фермерському) господарству ОСОБА_1 с. Майдан Олександрівський Віньковецького району Хмельницької області.

З Державного акта на право користування землею серії Б № 042512 від 1993 року вбачається, що він виданий фермерському господарству ОСОБА_1 , с. М. Олександрівський Віньковецького району Хмельницької області виконавчим комітетом районної (міської) Ради народних депутатів про те, що за вказаним землекористувачем закріплюються в безстрокове і безоплатне користування 50,0 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування. Земля надана для ведення селянського (фермерського) господарства, та згідно з приміткою -- при отримані нових форм бланків даний Акт підлягає заміні.

Згідно з випискою від 15.12.2017 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 22.09.1994 року було зареєстроване селянське (фермерське) господарство «Розквіт» (код 21330026), керівник ОСОБА_1

15.04.2009 р. ОСОБА_1 звернувся до голови Віньковецької районної державної адміністрації з клопотанням, в якому зазначив, що СФГ «Розквіт» просить припинити право користування земельною ділянкою площею 44,0 га із земель запасу Майдано-Олександрівської сільської ради, яка надавалась йому для ведення фермерського господарства, в зв`язку з нестачею коштів.

Віньковецькою районною державною адміністрацією прийнято розпорядження від 10.06.2009 року № 149/2009-р «Про припинення права користування земельною ділянкою, яка знаходиться за межами населеного пункту, СФГ «Розквіт», яким відповідно до ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», статті 142, п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України на підставі клопотання голови СФГ «Розквіт» ОСОБА_1 вирішено припинити право користування земельною ділянкою площею 44,0 га із земель запасу Майдано-Олександрівської сільської ради, яка надавалась для ведення фермерського господарства СФГ «Розквіт»; відділу Держкомзему у Віньковецькому районі внести зміни в земельно-облікові документи.

У довідці № 185 від 23.03.2010 року, виданій Майдано-Олександрівською сільскою радою (виконкомом) ОСОБА_1 -- голові СФГ «Розквіт», зазначено, що в користуванні господарства було 50 га землі для ведення фермерського господарства. На підставі клопотання ОСОБА_1 та згідно з розпорядженням № 149 від 10.06.2009 року Віньковецької РДА припинено право користування земельною ділянкою площею 44 га.

Згідно із заявою від 07.12.2015 року, гр. ОСОБА_4 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 44 га з метою подальшої передачі в оренду для ведення фермерського господарства за межами населеного пункту Майдано - Олександрівської сільської ради Віньковецького району.

Відповідно до Наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18.12.2015 року № 22-6947-СГ було надано дозвіл гр. ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства, місце розташування -- за межами населених пунктів Майдано-Олександрівської сільської ради Віньковецького району :07:002), орієнтований розмір земельної ділянки - 44 га.

У матеріали справи надано копію акта погодження меж земельної ділянки від 21.12.2015 року, складеному в присутності, зокрема, землекористувача ОСОБА_4 , представників суміжних землекористувачів: ОСОБА_1 , згідно з яким комісією проведено встановлення (погодження) на місцевості зовнішніх меж землеволодіння, та в якому зазначено, що спірні питання при погодженні (встановленні) меж відсутні, і у вказаному акті навпроти прізвища ОСОБА_1 міститься нерозбірливий підпис.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22.01.2016 року № 22-1597-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Майдано-Олександрівської сільської ради Віньковецького району. Надано в оренду гр. ОСОБА_4 земельну ділянку площею 44 га (кадастровий номер :07:002:0001) для ведення фермерського господарства строком на 7 років, яка розташована за межами населених пунктів Майдано-Олександрівської сільської ради Віньковецького району.

Згідно з вищезазначеним наказом між Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області (орендодавець) та фізичною особою гр. ОСОБА_4 укладено договір оренди землі № 43 від 14.03.2016 року, за умовами п.п. 1, 2 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер :07:002:0001 для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Майдано-Олександрівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 44 га.

До зазначеного договору додано кадастровий план земельної ділянки, акт прийому-передачі межових знаків на зберігання від 21.12.2015 року, план-схему земельної ділянки, акт від 14.03.2016 року приймання-передачі земельної ділянки до договору оренди.

Як убачається з виписки від 15.04.2016 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 14.04.2016 року зареєстровано фермерське господарство «Майдан-Веста», основний вид економічної діяльності: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, керівник - ОСОБА_4 .

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.03.2016 року, земельна ділянка кадастровий номер :07:002:0001 площею 44 га для ведення фермерського господарства за адресою: Хмельницька область, Віньковецький район, Майдано-Олександрівська с/рада перебуває у державній власності (Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області) та зареєстрована на праві оренди за орендарем ОСОБА_4 на підставі договору № 43 від 14.03.2016 року.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 31.01.2018 року, земельна ділянка з кадастровим номером :07:002:0001 площею 44 га, цільове призначення: для ведення фермерського господарства, яка знаходиться за адресою: Хмельницька область, Віньковецький район, с/рада Майдано-Олександрівська, зареєстрована на праві державної власності за Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності». Також міститься запис про реєстрацію права оренди вищезазначеної земельної ділянки за орендарем - ОСОБА_4 строком на 7 років на підставі договору оренди № 43 від 14.03.2016 року, укладеного між ОСОБА_4 та Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Майдано-Олександрівської сільської ради від 11.09.2018 року № 191, земельна ділянка площею 44 га земель запасу сільської ради за межами населеного пункту, яка була в користуванні СФГ «Розквіт», за період 2009-2016 р. не оброблялась.

Відповідно до інформаційної довідки відділу у Віньковецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 12.09.2018 року № 31-22-0.20-634/104-18 за користувачем СФГ «Розквіт» на території Майдано-Олександрівської сільської ради згідно форми 6-зем статистичної звітності за станом на 01.01.2016 року рахується земельна ділянка площею 6 га.

Згідно звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2018 року СФГ «Розквіт», такий поданий щодо площі земельної ділянки 6 га.

Листами від 09.02.2016 року № 27-28-99.3-367/15-16, від 14.02.2017 року № 27-28-99.1-288/15-17 відділ Держгеокадастру у Віньковецькому районі Хмельницької області надав позивачу інформацію про наявність земель у ФГ «Розквіт» (за даними форми 6-зем) на території Майдано-Олександрівської сільської ради станом на 01.01.2016 року та 01.01.2017 року, а саме: 6 га ріллі, із зазначенням нормативної грошової оцінки 1 га землі.

Позивачем в матеріали справи надано листи Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 25.01.2018 року № Ш673/0-245/0/95-18 ОСОБА_6 , № Ш676/0-241/0/95-18 ОСОБА_1 , № Ш678/0-242/0/95-18 ОСОБА_7 , № Ш675/0-243/0/95-18 ОСОБА_8 , № Ш674/0-244/0/95-18 ОСОБА_9 , в яких повідомлено про розгляд їхніх звернень щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 2.0000 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Майдано-Олександрівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, із земельної ділянки площею 50 га, що надана ФГ «Розквіт» у безстрокове користування для ведення фермерського господарства. З посиланням на положення ст.ст. 12, 13 Закону України «Про фермерське господарство», ст. 32 Земельного кодексу України управління зазначило, що з поданих документів встановлено, що земельні ділянки, яку особи мають намір отримати, перебувають в користуванні (оренді) гр. ОСОБА_1 згідно Державного акту на право користування землею серія Б № 042512, зареєстрованого з Книзі записів державних актів на право користування землею від 1993 р. Таким чином, зазначено у листі, земельна ділянка не перебуває у користуванні зазначених осіб, тому відсутні правові підстави для передачі запитуваної земельної ділянки у власність відповідно до статті 32 Земельного кодексу України.

У листі від 25.01.2018 року № Ш677/0-246/0/95-18 на ім`я ОСОБА_1 . Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області звернуло увагу на те, що зазначена на викопіюванні з планово-картографічних матеріалів земельна ділянка накладається на уже сформовану та зареєстровану у національній кадастровій системі земельну ділянку з цільовим призначенням «для ведення фермерського господарства». Враховуючи зазначене, задовольнити викладені у клопотанні вимоги без зміни цільового призначення земельної ділянки та/чи усунення накладки неможливо.

У листах від 13.02.2018 року № г-5/0-0.20-6/134-18, від 07.03.2018 року № г-6/0-0.20-7/134-18 відділ у Віньковецькому районі Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомив голову СФГ «Розквіт» про те, що на підставі клопотання голови СФГ «Розквіт» ОСОБА_1 від 15 квітня 2009 року про припинення права користування земельною ділянкою площею 44.0 га із земель запасу Майдано-Олександрівської сільської ради, яка надавалась для ведення фермерського господарства, в зв`язку з нестачею коштів до голови Віньковецької районної державної адміністрації ОСОБА_10 було прийнято розпорядження від 10.06.2009 року № 149/2009-р «Про припинення права користування земельною ділянкою, яка знаходиться за межами населеного пункту, СФГ «Розквіт» площею 44,0 га.

Така ж інформація зазначена у листі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 15.02.2018 року № Ш-160/0-150/6-18 у відповідь на звернення гр. ОСОБА_1 щодо можливих неправомірних дій з боку посадових осіб Віньковецького відділу Держгеокадастру. Також зазначено, що земельна ділянка площею 44 га кадастровий № :07:002:0001 передана в оренду гр. ОСОБА_4 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру від 22.01.2016 р. № 22-1597СГ.

Листом від 30.07.2018 року № Ш-19/0-0.20-21/134-18 відділ у Віньковецькому районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомив ОСОБА_1 , що у 1993 р. СФГ «Розквіт» був виданий Державний акт на право користування землею серії Б № 042512 на площу 50 га для ведення селянського (фермерського) господарства із земель запасу державної власності. Відповідно до п. 2 оспореного розпорядження відділом було внесено зміни до земельно-облікових документів, проте позивачем не виготовлено правовстановлюючих документів, які посвідчували право користування чи оренди земельної ділянки площею 6,0 га.

Відповідно до довідки за вих. № 428 від 21.07.2020 року за підписом сільського голови Майдано-Олександрівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, виданої ОСОБА_1 , земельною ділянкою державної власності розміром 44,00 га, яка знаходиться на території Майдано-Олександрівської сільської ради за межами населеного пункту, користується орендар ОСОБА_4 , договір оренди № 43 від 14.03.2016 року Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, а земельною ділянкою державної власності розміром 6.00 га, яка знаходиться на території Майдано-Олександрівської сільської ради за межами населеного пункту, користується СФГ «Розквіт» без правоустановчих документів.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 08.12.2020 року № 28-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність територіальним громадам» відповідно до статей 15-1, 117, 122 Земельного кодексу України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» від 10.07.2018 року № 2498-VІІІ, Положення про Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 17 листопада 2016 року № 308 (в редакції наказу Держгеокадастру від 20.02.2020 року № 53, враховуючи Постанову Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2020 року № 1113 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» та наказу Державної служби України з питань геодезії,картографії та кадастру «Про деякі питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності до комунальної власності» від 17.11.2020 року № 485, передано Віньковецькій селищній раді Віньковецької селищної об`єднаної територіальної громади Хмельницького району (Віньковецького району) Хмельницької області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 2639,4922 га, які розташовані (за межами населених пунктів) на території Віньковецької селищної ради Хмельницького району (Віньковецького району) Хмельницької області згідно додатку, в тому числі земельну ділянку кадастровий номер :07:002:0001 площею 44,0000 га для ведення фермерського господарства.

Наведені обставини підтверджуються письмовими матеріалами справи та встановлені рішенням Господарського суду Хмельницької області від 01.10.2018 року у справі № 924/550/18 за позовом cелянського (фермерського) господарства «Розквіт», с. Майдан-Олександрівський Віньковецького району Хмельницької області до Віньковецької районної державної адміністрації, смт. Віньківці Віньковецького району Хмельницької області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, м. Хмельницький, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - фермерського господарства Майдан-Веста, с. Майдан-Олександрівський Віньковецького району Хмельницької області, про визнання протиправним та скасування розпорядження від 10.06.2009 р. № 149/2009-р; визнання права власності на земельну ділянку, яким у задоволенні позову cелянського (фермерського) господарства «Розквіт» відмовлено. Вказане рішення суду набрало законної сили 14.12.2018 року.

Таким чином судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 отримав спірну земельну ділянку на праві постійного користування на підставі ЗК УРСР від 18 грудня 1990 року (в редакції від 15 березня 1991 року) та на підставі Закону України від 20 грудня 1991 року «Про селянське (фермерське) господарство», а предметом спору у цій справі є право довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою, яке виникло в особи - засновника селянського (фермерського) господарства, на підставі Державного акта на право користування землею,оскільки після прийняття органом місцевого самоврядування рішення про надання земельної ділянки в довічне успадковане володіння, особа має право на одержання земельної ділянки в користування та володіння і право вимагати оформлення документів, що посвідчують право довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою.

У ЗК України 2001 року «право довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою» не визначено.

Закон України від 19 червня 2003 року «Про фермерське господарство`також не містить такої форми володіння землею, як довічне успадковуване володіння, як і чинний ЗК України.

За змістом статей 6, 50 ЗК Української РСР 1990 року у довічне успадковуване володіння земля надається громадянам Української РСР для ведення селянського (фермерського господарства). Громадянам Української РСР, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство, що ґрунтується переважно на особистій праці та праці членів їх сімей, надаються за їх бажанням у довічне успадковуване володіння або в оренду земельні ділянки, включаючи присадибний наділ.

Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 березня 1991 року, яка втратила чинність на підставі постанови Верховної Ради України від 13 березня 1992 року № 2201-XII, затверджено форми державних актів: на право довічного успадковуваного володіння землею; на право постійного володіння землею; на право постійного користування землею.

ЗК України 1992 року не передбачав такого виду права як довічне успадковуване володіння земельною ділянкою.

При цьому відповідно до пункту 8 постанови Верховної Ради України від 13 березня 1992 року № 2200 «Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі» громадяни, підприємства, установи, організації, яким було надано у встановленому порядку земельні ділянки у довічне успадковуване або постійне володіння, зберігають свої права на використання цих земельних ділянок до оформлення права власності або землекористування відповідно до ЗК України.

Пунктом 6 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України 2001 року визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

У Рішенні Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп (справа про постійне користування земельними ділянками) зазначено, що у ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року була регламентована така форма володіння землею, як довічне успадковуване володіння. ЗК України в редакції від 13 березня 1992 року закріпив право колективної та приватної власності громадян на землю (зокрема, право громадян на безоплатне одержання у власність земельних ділянок для ведення сільського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства тощо (ст. 6)). Це свідчить про те, що поряд із впровадженням приватної власності на землю громадянам, на їх вибір забезпечувалася можливість продовжувати користуватися земельними ділянками на праві постійного (безстрокового) користування, оренди, пожиттєвого спадкового володіння або тимчасового користування. При цьому в будь-якому разі виключалась як автоматична зміна титулів права на землю, так і будь-яке обмеження права користування земельною ділянкою у зв`язку з непереоформленням правового титулу.

Конституційний Суд України вважав, що встановлення обов`язку громадян переоформити земельні ділянки, які знаходяться у постійному користуванні, на право власності або право оренди до 01 січня 2008 року, потребує врегулювання чітким механізмом порядку реалізації цього права відповідно до вимог частини другої статті 14, частини другої статті 41 Конституції України.

У зв`язку з відсутністю визначеного у законодавстві відповідного механізму переоформлення громадяни не в змозі виконати вимоги пункту 6 Перехідних положень Кодексу у встановлений строк, про що свідчить неодноразове продовження Верховною Радою України цього строку. Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт.

Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення: - пункту 6 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення; - пункту 6 Постанови Верховної Ради України «Про земельну реформу» від 18 грудня 1990 року № 563-ХII з наступними змінами в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

З огляду на викладене, особа, яка володіє земельною ділянкою на праві довічного успадковуваного володіння, на праві постійного володіння землею чи на праві постійного користування землею за Законом не може бути позбавлена права на таке володіння.

На відповідні відносини щодо такого володіння поширюються гарантії, встановлені статтею 1 Протоколу Першого Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) та статтею 41 Конституції України. Ці норми не лише гарантують право довічного успадковуваного володіння землею (як різновид «мирного володіння майном» в розумінні Конвенції, та як речове право, захищено статтею 41 Конституції України), але і обмежують у можливості припинити відповідне право.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, в тому числі, визнання прав та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

У частинах четвертій, п`ятій статті 158 ЗК України передбачено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Згідно з копією Державного акта на право користування землею, виданого Віньковецькою районною Радою народних депутатів у 1993 році, реєстраційний номер в Книзі записів державних актів на право користування землею -- відсутній.

У зв`язку з відсутністю реєстраційних відомостей та припиненням права користування земельною ділянкою площею 44 га із земель запасу Майдано-Олександрівської сільської ради, яка надавалась для ведення фермерського господарства СФГ «Розквіт», відділ у Віньковецькому районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області на запити позивача в листах № 0-22-0.20-201/104-19 від 17.04.2019 року, № БП-2/0-0.20-2/134-20 від 07.05.2020 року та № Ш-1/8-0.20-1/134-21 від 22.06.2021 року роз`яснило, що відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр», у разі якщо відомості про земельні ділянки,право власності (користування) на які виникло до 2004 року, не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності. Тому ОСОБА_1 було рекомендовано звернутись до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області для розроблення технічної документації щодо встановлення/відновлення меж земельної ділянки в натурі(на місцевості), якою він володіє на підставі Державного акта на право користування землею серії Б № 042512, однак доказів такого звернення позивача до відповідача у матеріалах справи немає.

Водночас як вбачається із зазначеного вище листа від 30.07.2018 року № Ш-19/0-0.20-21/134-18 відділу у Віньковецькому районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, адресованого позивачу, відповідно до п. 2 розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації № 149-р від 10.06.2009 року відділом Держкомзему у Віньковецькому районі було внесено зміни до земельно-облікових документів, проте позивачем не виготовлено правовстановлюючих документів, які б посвідчували право користування чи оренди земельної ділянки площею 6,0 га, яка на теперішній час знаходиться у користуванні СФГ «Розквіт».

Відповідно до вимог Закону України від 06 вересня 2012 року № 5245-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», який набрав чинності з 01 січня 2013 року, землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.

У пункті 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» визначено, що у разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, не внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, а також її затвердження здійснюються: у межах населених пунктів - сільськими, селищними, міськими радами; за межами населених пунктів - органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють розпорядження такими земельними ділянками.

У статті 122 ЗК України визначені повноваження органів виконавчої влади щодо передачі у власність або користування земельних ділянок за межами та в межах населеного пункту, а саме: сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ст. 19 Конституції України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи заяву ОСОБА_4 від 22.01.2016 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 44,0000 га, що розташована за межами населених пунктів Майдано-Олександрівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області та надання її в користування для ведення фермерського господарства та укладення договору оренди земельної ділянки, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області діяло у межах своїх повноважень та у визначений Законом спосіб.

Підстав, за яких відповідач мав би відмовити ОСОБА_4 у задоволенні цієї заяви, стороною позивача у суді не наведено, та наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22.01.2016 року № 22-1597 СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки», як і договір оренди землі № 43 від 14.03.2016 року, за умовами якого Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області передало ОСОБА_4 в оренду в строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер :07:002:0001 для ведення фермерського господарства, що знаходиться на території Майдано-Олександрівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області за межами населеного пункту строком на 7 років, не оспорено.

Щодо доводів позивача про неправомірність прийнятого Віньковецькою районною державною адміністрацією розпорядження № 149/2009-р від 10.06.2009 року «Про припинення права користування земельною ділянкою, яка знаходиться за межами населеного пункту, СФГ «Розквіт» то вони є неспроможними і до уваги судом не приймаються з огляду на те, що в позові селянського (фермерського) господарства «Розквіт» до Віньковецької районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження від 10.06.2009 року № 149/2009-р рішенням Господарського суду Хмельницької області від 01.10.2018 року відмовлено. При цьому суд у рішенні зазначив, що позивач не довів та не надав належних доказів у підтвердження невідповідності оспореного розпорядження вимогам чинного законодавства або визначеній законом компетенції органу, як і порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Відповідно до ст.ст. 142, 143 Конституції України, 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» земля є однією із складових матеріальної та фінансової основи місцевого самоврядування. Територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

27.05.2021 набув чинності Закон України № 1423-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин».

Вказаним законом розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено п. 24, згідно якого з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, які залишаються у державній власності (наприклад, які використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування тощо).

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Відповідно до ч. 3 п. 22 Постанови Верховної ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ, у Хмельницькій області ліквідовано: Білогірський, Віньковецький, Волочиський, Городоцький, Деражнянський, Дунаєвецький, Ізяславський, Кам`янець-Подільський, Красилівський, Летичівський, Новоушицький, Полонський, Славутський, Старокостянтинівський, Старосинявський, Теофіпольський, Хмельницький, Чемеровецький, Шепетівський, Ярмолинецький райони.

На даний час спірна земельна ділянка знаходиться в межах території Віньковецької селищної територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області, до складу якої увійшла територія колишньої Майдано-Олександрівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 727-р.

За таких обставин, на теперішній час власником та розпорядником земель сільськосподарського призначення, розташованих за межами населеного пункту колишньої Майдано-Олександрівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, та зокрема спірної земельної ділянки, є Віньковецька селищна рада Хмельницького району Хмельницької області, про що свідчить також витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 23.04.2021 року.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до положень цивільного процесуального законодавства відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Визначення кола відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача, а встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Цивільний процесуальний закон покладає саме на позивача обов`язок визначати відповідача у справі.

В силу вимог ст. 12 ЦПК України, відповідачі мають рівні з позивачем права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та обов`язок щодо доведення обставин, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальним процесуальним правилом суд має сприяти залученню до розгляду справи всіх осіб, прав та інтересів яких стосується виниклий спір.

Захист своїх прав та інтересів ці особи реалізують за допомогою широких процесуальних прав і гарантій.

Незалучення належного відповідача до участі в розгляді справи, як і залучення в неналежному статусі, позбавляє цих осіб реалізовувати права та обов`язки, гарантовані їм процесуальним законом, щодо предмета спору.

Якщо позивач не заявляє вимоги до усіх належних відповідачів, які мають безпосередній зв`язок зі спірними правовідносинами, то суд відмовляє у задоволенні позову.

Предметом розглядуваного спору є правовідносини, які виникають з права довічного успадковуваного володіння землею, у зв`язку із чим вони нерозривно пов`язані з правами та обов`язками Віньковецької селищної ради, яка позивачем та його представником, незважаючи на неодноразове роз`яснення їм судом про заміну неналежного відповідача, та зауважень з цього приводу представників відповідача та третьої особи ФГ «Майдан-Веста», до участі у справі в якості відповідача не залучалася та позовних вимог про визнання права довічного успадкованого володіння землею за позивачем до цієї особи, як до відповідача, заявлено не було.

Разом з тим, звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 визначив відповідачем Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області,однак ним не зазначено, в чому наявний безпосередній зв`язок цього відповідача із спірними правовідносинами, в той час як спірна земельна ділянка на теперішній час належить Віньковецькій селищній раді та її частину у розмірі 44,0000 га орендує для ведення фермерського господарства ОСОБА_4 .

Тому враховуючи предмет і підстави позову суд вважає, що Віньковецька селищна рада та ФГ «Майдан-Веста» має безпосередній зв`язок із спірними правовідносинами та мали би брати участь у справі як відповідачі, оскільки вирішення зазначеного спору може вплинути на їхні права та інтереси.

Таким чином, беручи до уваги, що визначення відповідачів, предмета та підстав позову є виключним правом позивача, а обов`язком суду є розгляд справи в межах заявлених позовних вимог на підставі поданих сторонами та третіми особами доказів, та оцінка судом обґрунтованості позовних вимог може відбуватися лише з урахуванням належності відповідачів у справі, позов задоволенню не підлягає.

Крім цього оскільки суд у позові відмовляє, заявлена відповідачем позовна давність задоволенню не підлягає, а щодо заяви представника третьої особи ФГ «Майдан-Веста» -- В. Кравчука про застосування позовної давності суд зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13, ст. 17, ст.ст. 258-259, ст.ст. 263-265 ЦПК, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -- Фермерське господарство «Майдан-Веста», про визнання права довічного успадкованого володіння земельною ділянкою, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 16.12.2022 року.

Суддя О.М. Волкова