ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

13 грудня 2022 року

м. Валки

справа № 2-3437/10

провадження № 22-ц/818/3725/22

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач: ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії «Слобожанське РУ ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

заявник: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Валки цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про заміну стягувача по цивільній справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії «Слобожанське РУ ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення забргованост, ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2021 року, постановлену суддею

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» звернулося до суду із заявою, в якій просило замінити стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» у виконавчому листі з виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.10.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості за кредитним договором № 2227 від 28.09.2005 року.

Обґрунтовуючи свою заяву посилалося на те, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.10.2010 року позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість за кредитним договором в розмірі 17997,84 грн.

23.08.2019 року між ПАТ «Банк Фінанси та кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого новий кредитор набуває право вимоги до боржника згідно додатку №1, зокрема до боржника ОСОБА_1 . У зв`язку з цим просив замінити стягувача.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2021 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Гефест»» задоволено. Замінено стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» (, адреса реєстрації : 01042, м. Київ, вул. Брановицького Ігоря, буд. 3), у виконавчому листі № 2-3437/10/11, що виданий Київським районним судом м. Харкова відносно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про заміну стягувача.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що жодних листів, судових повісток, копій заяви з доданими матеріалами від суду не отримував та не знав про сам факт наявності справи, судових засідань та прийняття ухвали. Звертає увагу суду на те, що матеріали справи не містять свідчень про факти отримання ним рекомендованих листів від суду. Вказує, що для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження. Вказує, що на час розгляду заяви про заміну стягувача та постановлення оскаржуваної ухвали вказана цивільна справа вже була знищена, збереглось лише заочне рішення, в заяві міститься посилання на виконавчий лист № 2-3437/10/11, що виданий Київським районним судом м. Харкова відносно ОСОБА_1 , однак його копію до матеріалів справи не надано. Посилання в заяві на відомості з АСВП не є належним доказом не пред`явлення виконавчого листа до виконання, зазначає, що немає жодних підтверджень, що даний виконавчий лист перебував на виконанні за період з листопада 2010 року по липень 2016 року. З огляду на неможливість встановити дату спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання на момент укладення 23.08.2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Гефест» договору про відступлення права вимоги, відсутня дійсна вимога, яка могла бути передана новому кредитору. Отже, подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви. Вказує, що здійснення заміни сторони у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження можливо лише, якщо строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не сплив, крім випадків одночасного звернення із заявою про поновлення пропущеного строку до пред`явлення виконавчого документа до виконання (посилається на постанови Верховного Суду від 11.03.2021 у справі 910-/2954/17, від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13).

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.10.2010 року позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №2277 від 28.09.2005 року в розмірі 17997,84 грн., а також стягнуто державне мито в розмірі 180 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн.

23.08.2019 року між ПАТ «Банк Фінанси та кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого новий кредитор набуває право вимоги до боржника згідно додатку №1, зокрема до боржника ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору про відступлення прав вимоги, копією витягу з додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги від 23.08.2019 року.

Звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчому листі ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» зазначає, що 23.08.2019 між ПАТ «Банк Фінанси та кредит» - стягувачем за рішенням суду та ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно умов якого, ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» відступив на користь ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» право вимоги, в тому числі, за вищевказаним кредитним договором.

Пунктом 1 частини другої статті 11ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбаченихстаттею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 442ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України«Про виконавчепровадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм, зокрема пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення права вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 456/3808/14-ц (провадження № 61-16879св19).

Відповідно до статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 5 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заміна сторони у виконавчому листі протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14 і суд касаційної інстанції у цій справі не вбачає підстав відступати від неї.

Згідно висновку Верховного Суду викладеного у постанові №2-1818/10 від 14 липня 2021 року заміна сторони (стягувача) виконавчого провадження (листа) неможлива, якщо заява була подана після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом.

У справі яка переглядається заява про заміну сторони (стягувача) у виконавчому листі подана 22 вересня 2021 року, тобто вже після закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Питання щодо поновлення відповідного строку не порушувалося.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що виконавчі листи були пред`явлені до виконання, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання переривався.

З урахування викладених обставин, у суду першої інстанції не було правових підстав для заміни сторони у виконавчому листі.

Крім того, знайшли підтвердження доводи скарги про порушення судом норм процесуального права щодо неналежного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Повідомлення сторін, які беруть участь у справі, про час і місце розгляду заяви повинно здійснюватися відповідно до вимог статей 128-130 ЦПК України.

Згідно з ч.2, 4 ст.128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка не є обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями

Виходячи із положень статей 128-130 ЦПК України судова повістка - повідомлення повинна бути вручена завчасно, тобто з таким розрахунком, щоб особи, які повідомляються, мали час для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи; учасники справи вважаються повідомленими належним чином щодо яких у суду є відомості про вручення їм судових повісток тощо.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну стягувача, однак без повідомлення у визначеному ст. 128 ЦПК України порядку учасників справи та заінтересованих осіб суд не вправі був розглядати вказану заяву.

Тобто така заява може бути розглянута судом без учасників процесу, які беруть участь у справі, але лише у разі їх попереднього повідомлення.

Проте матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення боржника ОСОБА_1 щодо розгляду заяви ТОВ «ФК «Гефест» про заміну стягувача.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нової про залишення без задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про заміну сторони стягувача у виконавчому листі.

Керуючись ст.ст.374 ч.1п.2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2021 року - скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про заміну стягувача у виконавчому листі - відмовити.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова

Повний текст постанови виготовлено 13 грудня 2022 року.