Справа №: 398/2000/22
провадження №: 2/398/1423/22
РІШЕННЯ

Іменем України

(повний текст)

"21" грудня 2022 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Молонової Ю.В.,

при секретарі Борозні Л.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Олександрійська міська рада Кіровоградської області як орган опіки та піклування, про поновлення батьківських прав та звільнення від сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Олександрійська міська рада Кіровоградської області як орган опіки та піклування, про поновлення батьківських прав та звільнення від сплати аліментів.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.11.2012 її було позбавлено батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Розпорядженням голови Олександрійської РДА від 27.11.2012 доньці ОСОБА_6 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та розпорядженням голови Олександрійської РДА від 03.12.2012 №1086-р відповідача ОСОБА_5 призначено її опікуном. Зазначає, що на даний час вона усвідомила свою негативну поведінку по відношенню до дітей, і до ОСОБА_6 зокрема, щиро кається, стала на шлях виправлення, кардинально змінилися спосіб життя. На теперішній час вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, ними придбана земельні ділянка, на якій вони з чоловіком побудували двоповерховий житловий будинок. Разом з ними проживає її найменший син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона працює, має постійний заробіток. Ні вона, ні чоловік до кримінальної відповідальності не притягувалися. Також вказує, що вона бажає і має можливість приймати участь в житті доньки ОСОБА_6 , піклуватися про їх фізичний та духовний розвиток, утримувати їх матеріально, а також сприяти її розвитку та гарному вихованню. Вона регулярно спілкується із донькою, надає їй матеріальну допомогу. На даний час зникли обставини, які слугували підставою позбавлення її батьківських прав, у зв`язку з чим просить поновити її батьківські права відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та звільнити від сплати аліментів на користь відповідачки на утримання доньки.

Ухвалою судді від 03.08.2022 по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Копія ухвали була направлена сторонам та відповідачці визначено 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У своєму відзиву на позовну заяву представник відповідача просить відмовити у задоволені позовних вимог. Посилається на те, що дитина ОСОБА_6 з 2012 року проживає з бабусею ОСОБА_5 , яка займається вихованням дитини, піклується про неї. Позивачка після позбавлення батьківських прав участі в житті дитини не приймала, не піклувалася про неї, не спілкувалася в необхідному обсязі. Для дитини буде стресом змінити обстановку, ОСОБА_6 не бажає проживати та спілкуватися з матір`ю. Висновок органу опіки та піклування щодо доцільності поновлення батьківських прав не відповідає інтересам дитини, складений формально та має рекомендаційний характер. Крім того, відповідачка має заборгованість по аліментам. Вважає, що у найкращих інтересах ОСОБА_6 буде збереження її зв`язків із бабусею та залишитися проживати разом із нею.

Ухвалою судді від 10.11.2022 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду.

Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі. Посилалися на підстави, викладені в позовній заяві. Також позивачка зазначила, що до подачі позову вона постійно спілкувалася із донькою, а після подачі зазначеного позову батько дитини, який мешкає разом із відповідачкою та донькою, заперечує щодо їх спілкування. На її думку, проживання доньки разом із батьком не є безпечним та спокійним середовищем, оскільки батько доньки зловживає спиртними напоями. Вона мешкає із чоловіком та сином ОСОБА_8 , чоловік з двох років виховує сина. Декілька років тому вона забирала ОСОБА_6 до себе на два-три тижні. Її чоловік позитивно ставиться до поновлення її батьківських прав щодо доньки ОСОБА_6 .

Відповідачка та її представник в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог, просили відмовити у задоволені позову. Посилалися на підстави, викладені у відзиву на позовну заяву. Також відповідачка пояснила, що вона мешкає разом з ОСОБА_6 , син мешкає окремо. Позивачка зустрічається з ОСОБА_6 рідко, вона не перешкоджає їх спілкуванню. Вона не знайома з чоловіком позивачки, тому не знає чи буде там добре ОСОБА_6 . Вважає, що спроможна і надалі піклуватися онукою та що з нею онуці буде краще. Позивачка на даний час своєчасно сплачує аліменти, проте раніше допускала заборгованість. Також зазначила, що вона отримує державну допомогу на утримання онуки, на ці гроші забезпечує її усім необхідним, також з цих грошей вона відкладає на майбутнє ОСОБА_6 , які зберігається на картковому рахунку.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Зазначила, що органом опіки та піклування прийняте рішення про доцільність поновлення ОСОБА_1 батьківських прав щодо доньки ОСОБА_6 . Також пояснила, що позивачка постійно спілкується з дитиною, перестала бути залежною від алкоголю, влаштувалася на роботу, влаштовує свій побут. Батько ОСОБА_6 проживає разом з нею та відповідачкою, вживає спиртні напої, після звернення позивача до суду із зазначеним позовом став перешкоджати спілкуванню позивачки з дитиною. Відповідачка отримує на дитину державну допомогу в розмірі 6-7 тисяч гривень, проте, на її думку, не витрачає ці гроші за призначенням. Вважає, що поновлення батьківських прав є в інтересах дитини.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 26.07.2010 Головківською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області, актовий запис №12, ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Її батьками записані - ОСОБА_16 та ОСОБА_1 (а.с.13).

Крім того, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є також матір`ю ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 9, 10, 11, 12, 14).

Згідно копії рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.11.2012 у справі №1118/7401/12, ОСОБА_16 та ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно дитини ОСОБА_6 . Також рішенням суду з них стягнуто аліменти на утримання дитини (а.с.15-16).

Відповідно до розпорядження голови Олександрійської РДА від 03.12.2012 №1086-р, ОСОБА_5 призначено опікуном над малолітньою ОСОБА_6 (а.с.17).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , виданого 17 червня 2021 Бородянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_22 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 17.06.2021, актовий запис №77. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 (а.с.18).

Відповідно до довідки Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області від 08.09.2021 № 478, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . З нею проживають ОСОБА_22 - чоловік, та ОСОБА_8 - син, і зареєстровані там (а.с.19, 97-99).

Згідно копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.07.2017, ОСОБА_22 належить земельна ділянка площею 0,2000 га, кадастровий номер :04:004:0106, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення (використання) земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.20-21) та відповідно до копії будівельного паспорта в АДРЕСА_1 , збудовано будинок (а.с.22-23).

З копії довідки від 20.10.2021 № 87 Микулицького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів, вбачається, що ОСОБА_8 навчається у 1 класі у 2021/2022 навчальному році (а.с.24) та згідно копії характеристики має позитивну характеристику, батьки приділяють належну увагу вихованню сина (а.с.25).

Згідно копії акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , умови проживання у будинку задовільні (а.с.27).

З копії довідки Головківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів від 25.05.2021 року №01-23/72, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , цікавиться навчанням своєї дитини, ОСОБА_6 , регулярно спілкуючись з класним керівником (а.с.28).

ОСОБА_22 працює машиністом автомотриси 6 р. в Виробничому підрозділі «Київська дистанція електропостачання» Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця», отримує заробітну плату та має позитивні характеристики (а.с.32-34).

ОСОБА_1 та ОСОБА_22 мають задовільний стан здоров`я та до кримінальної відповідальності не притягувались (а.с.35-38).

Згідно висновку від 26.11.2021 № 313/9/10/3, органу опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради вважає, що є підстави для поновлення батьківських прав ОСОБА_1 по відношенню до дитини ОСОБА_6 (а.с.41).

З копії характеристики на ОСОБА_6 вбачається, що остання навчається у 5 класі Головківського ЗЗСО І-ІІІ ступенів, виховується під опікою бабусі ОСОБА_5 , яка приділяє належну увагу вихованню онуки (а.с.60).

Згідно копії довідки від 13.09.2022 № 278, ОСОБА_1 працює молодшою медичною сестрою в КНП Київської обласної ради «Київський обласний центр ментального здоров`я» та отримує доходи (а.с.96).

Також в судовому засіданні були допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні пояснила, що вона з 1-го по 4-й клас була класним керівником ОСОБА_6 . Їй відомо, що ОСОБА_6 знаходиться під опікою бабусі. Мати ОСОБА_6 - позивачка по справі, завжди приймала участь у житті дитини, постійно дзвонила їй, цікавилася навчанням ОСОБА_6 , чи потребує ОСОБА_6 будь-чого: одягу, взуття чи учбового матеріалу. Також позивачка перебувала у батьківському чаті у Вайбері . Щонайменше 2-3 рази на місяць позивачка приїжджала до школи до ОСОБА_6 , спілкувалася з нею. Після 2-го класу ОСОБА_6 змінилася, стала погано вчитися, перестала виконувати домашнє завдання, про що вона повідомляла бабусю, проте остання сказала, що вона не може повпливати на онуку. Після 3-го класу бабуся не цікавилася навчанням ОСОБА_6 . На другому семестрі 4-го класу ОСОБА_6 жодного разу не виходила на онлайн навчання. Зараз ОСОБА_6 навчається у 6-му класі та зі слів її класного керівника їй відомо, що ОСОБА_6 погано навчається, відстає в навчанні.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною сестрою відповідачки та хрещеною матір`ю ОСОБА_6 . Вихованням та забезпеченням ОСОБА_6 займається лише відповідачка. ОСОБА_6 навчається на середньому рівні, усім необхідним забезпечена. Зі слів ОСОБА_6 їй відомо, що вона не хоче проживати з матір`ю, хоче залишитися жити з бабусею. Про батька ОСОБА_6 нічого їй не розповідала.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою відповідачки. ОСОБА_6 завжди знаходиться з бабусею, остання займається її вихованням, забезпечує її всім необхідним. Раніше вони проживали у трьох: бабуся, її син ОСОБА_16 та онука ОСОБА_6 . Зараз ОСОБА_16 проживає окремо, проте приїжджає допомагати матері. Іноді він вживає спиртні напої. Мати ОСОБА_6 рідко відвідує її.

Також в судовому засідання була з`ясована думка дитини ОСОБА_6 , яка пояснила, що їй добре проживати з бабусею. Мати її відвідує у школі, дзвонить. Декілька років тому вона була у гостях у матері, вони гуляли, ходили до зоопарку. Мати мешкає з чоловіком та її молодшим братом. Вона не бажає мешкати з матір`ю, оскільки там чужий батько, а також тому що вважає, що мати буде перешкоджати її спілкуванню з батьком.

Згідно ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Статтею 153 СК України встановлено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Статтею 11 ЗУ «Про охорону дитинства», зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Згідно з вимогами ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ст.ст. 3, 5 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. 169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов`язані перевіряти, наскільки змінитися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. При вирішенні питання про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з них та інших осіб, із якими проживає дитина, враховує її інтереси, а також думку дитини, якщо вона її може висловити. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття або була усиновлена й усиновлення не скасоване чи невизнане недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст. 153 СК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

За змістом ст.ст. 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права.

Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

При вирішенні у суді питань щодо дитини суд не пов`язаний думкою дитини і має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Це обумовлено тим, що дитина через свої незрілі розумові здібності та відсутність життєвого досвіду не завжди може повною мірою усвідомлювати свої інтереси. Крім того, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд оцінює думку дитини за своїм внутрішнім переконанням та приймає рішення, яке має відповідати інтересам дитини.

Суд, вивчивши матеріали справи та з`ясувавши позиції сторін, вважає, що на даний час зникли обставини, які були підставою для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6 . Відповідно до висновку органу опіки та піклування та інших матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 регулярно сплачує аліменти, створила хороші умови для проживання своїх дітей, зокрема і для ОСОБА_6 . Дитина повідомила суду, що мама постійно спілкувалася з нею, відвідувала її у школі, передавала подарунки. Суд переконався в тому, що обставини, які перешкоджали належному вихованню та утриманню дитини відсутні. ОСОБА_1 , як мати дитини, виявила бажання виконувати батьківські обов`язки по вихованню та утриманню доньки. З моменту позбавлення позивачки батьківських прав очевидно відбулись позитивні зміни у її поведінці щодо дитини. Враховуючи якнайкращі інтереси дитини, суд вважає, що існують підстави для поновлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітньої ОСОБА_6 .

Думку дитини про небажання проживати з матір`ю суд не приймає до уваги, оскільки в силу свого віку та розумових здібностей дитина ще не може усвідомлювати свої інтереси. Крім того, на думку суду, враховуючи поведінку дитини в судовому засіданні, остання перебуває під впливом опікуна та побоюється висловлювали свою думку.

За правилами частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Оскільки суд прийшов до висновку про поновлення позивачки у батьківських правах щодо своєї доньки ОСОБА_6 , тому позовна вимога про звільнення матері від сплати аліментів на утримання дитини також підлягає задоволенню.

В позовній заяві позивачка просить судові витрати не розподіляти, залишити по фактично понесених сторонами, тому питання щодо розподілу судового збору судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Олександрійська міська рада Кіровоградської області як орган опіки та піклування, про поновлення батьківських прав та звільнення від сплати аліментів - задовольнити.

Поновити батьківські права ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , від сплати аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнутих за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.11.2012, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26.12.2022.

Суддя Ю.В. Молонова