Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2022 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді- Якимець О. І.,

за участю секретаря судового засідання Карпишиної К.С.,

представник відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Орган опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі баби у вихованні дитини,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому просить: зобов`язати ОСОБА_4 усунути перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з її онукою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її вихованні; визначити спосіб участі баби ОСОБА_2 , у спілкуванні та вихованні онуки ОСОБА_5 у формі періодичних побачень з дитиною з урахуванням стану здоров`я дитини та інших обставини, що мають істотне значення, а саме: у будь-який час баба має право у вільний від навчання у школі час, без перешкод зустрічатися та спілкуватися з онукою в навчальному закладі та супроводжувати її до місця проживання матері; на період канікул у навчальному закладів баба має право брати до себе онуку за місцем свого проживання та відпочивати разом із нею на території України на термін ен менше половини тривалості канікул, а за письмовою згодою матері і більшої тривалості; мати можливість необмеженого спілкування з онукою особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобів зв`язку; брати участь у привітанні в день народження онуки, в час та місці, завчасно погодженому між сторонами, за згодою дитини; мати можливість безперешкодно відвідувати дитину у період її хвороби за місцем перебування на момент хвороби.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 . Позивач є бабцею дитини по татовій лінії. Після припинення шлюбних відносини між батьками дитини, остання проживає із матір`ю. Відповідач усіляко створює перешкоди у спілкуванні, вихованні та побаченнях з онукою, як бабці так і батькові дитини. Позивач, як бабця має намір брати участь у вихованні онуки, сприяти повноцінному розвитку дитини, формуванню у неї сімейних цінностей. Окрім цього, просить визначити способи участі бабці у вихованні дитини з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, оскільки у позасудовому порядку сторони не дійшли згоди з цього питання, хоч лист направлявся позивачем відповідачу 18 серпня 2021 року. У зв`язку із наведеним та у відповідності до ст. ст. 263, 159 СК України, просить позов задовольнити. Згідно з ст. 141 ЦПК України вирішити питання судових витрат.

Представником відповідача - адвокатом Тута І. В. подано до суду відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що відповідач не чинить жодних перешкод у спілкуванні, вихованні дитини бабцею, а навпаки, остання самоусунулась від цього та протягом останні 5-6 років не спілкується з онукою. Будь-яких доказів вчинення перешкод відповідачем позивачу не подано. Способи участі бабці у спілкування та вихованні із онукою не відповідають якнайкращим інтересам дитини. Запропонований графік не узгоджується із особистим графіком дитини, що може негативно відобразитись на житті дитини.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору не подано пояснень щодо позову та відзиву на позов.

26 листопада 2021 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

08 липня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалу винесено за участю представника позивача.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позову та просить у такому відмовити з підстав викладених у поданому суду відзиві. Не заперечує проти розгляду справи у відсутності осіб, що не з`явились та просить розглянути справу зважаючи на строк розгляду такої.

У судове засідання позивач та представник третьої особи не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце цього засідання, про причини неявки суд не повідомили. Суд, з урахуванням думки представника відповідача, відсутності клопотань про відкладення розгляду справи, на підставі ч. 3 ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності осіб, що не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного.

ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_6 , що підтверджено копією свідоцтва про народження /а.с. 6/.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували у шлюбних відносинах з 03 вересня 2010 року, який припинений за рішенням суду від 17 листопада 2017 року, що підтверджено матеріалами справи.

За час перебування у шлюбних відносинах у них народилась дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження /а.с. 7/.

Отже, позивачка ОСОБА_2 є бабцею дитини ОСОБА_5 .

Відповідно до рішення суду від 18 червня 2018 року у справі № 368/1786/17 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визначення місця проживання дитини - позов задоволено. Визначено місце проживання дитини ОСОБА_5 з матір`ю ОСОБА_7 /а.с. 8-9/.

Зареєстроване місце проживання дитини - АДРЕСА_1 /а.с. 10/.

Позивач проживає за адресою - АДРЕСА_2 .

Позивач наводить аргументи про те, що проживає окремо від онуки, відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, у зв`язку із чим виник спір між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд має виходити, передусім, з інтересів дитини з урахування кожних конкретних обставин справи. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини.

При визначенні найкращих інтересів дитини у конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» ).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Таким чином, обов`язковою передумовою подання дідом/бабою позову про усунення перешкод у спілкуванні з онуком є встановлення перешкод, які чиняться у цьому іншими особами, з якими постійно проживає дитина, тобто наявність порушеного права.

Суд установив, 11 серпня 2021 року позивач зверталась до відповідача із листом про узгодження способу участі баби у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 /а.с. 13/. Попри те, суд не бере такий доказ до уваги, адже не подано жодних даних направлення та/або отримання його відповідачем у справі.

Отже, обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 чинить перешкоди бабі дитини ОСОБА_2 у спілкуванні із ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Щодо позовної вимоги про визначення способу участі баби у вихованні дитини, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Отже, оскільки позовні вимоги про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні з онукою та позовна вимога про визнання способу участі баби у вихованні дитини взаємопов`язані між собою, а оскільки відмовлено у позовній вимозі про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини бабою за недоведеністю, а тому відсутні підстави для задоволення вимоги про визначення способу участі баби у вихованні онуки.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.11.2019 зі справи № 902/761/18).

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку про те, що у позові необхідно відмовити повністю за недоведеністю.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, оскільки у позові відмовлено повністю, а відтак понесені судові витрати позивачем необхідно покласти на останнього.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-81, 141, 259, 265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі баби у вихованні дитини - відмовити.

Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду із позовом - покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_2 (місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач ОСОБА_3 (місце проживання - АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 );

третя особа Орган опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (місцезнаходження - місто Київ, вулиця Ярославська, будинок №31-Б, ).

Повне судове рішення складено 30 грудня 2022 року.

Суддя О. І. Якимець