ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/161/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Цимбал І.К.

при секретарі - Мартинюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві про скасування постанови-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернулася до суду зі скаргою на дії Дарницького відділу державної виконавчої служби м. Києві Центрального міжрегіонального управління м. Київ, про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, в якій просить зобов`язати Дарницький відділ державної виконавчої служби м. Києві Центрального міжрегіонального управління м. Київ зняти арешт накладений на нерухоме майно, на підставі постанови державного виконавця від 01.09.2016 за №ВП52066209 на підставі виконавчого напису нотаріуса від 19.03.2016 зареєстрованого в реєстрі за №6957. В обгрунтування скарги, скаржник посилається на те, що на даний час жодних виконавчих проваджень стосовно ОСОБА_1 на виконанні не перебуває, проте арешт накладений постановою державного виконавця по закінченню виконавчого провадження знято не було, що в свою чергу порушує право власності скаржника щодо права вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Скаржник зверталася з заявою до Дарницького ВДВС про зняття арешту, проте останньому було відмовлено у вчиненні такої дії, в зв`язку з чим скаржник звернулася до суду з даною скаргою за захистом свого порушеного права.

Представник скаржника в засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність та просив скаргу задовольнити.

Представник відділу виконавчої служби у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, проте його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що остання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.12.2021, вбачається що постановою державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві від 01.09.2016 за номером 52066209 на все майно ОСОБА_2 накладено арешт.

Згідно відповіді Дарницького ВДВС м. Києві від 09.11.2022 вбачається, що матеріали виконавчого провадження на підставі якого було накладено арешт знищено за строком давності, а тому підстави його накладення перевірити не вбачається за можливе. Інших виконавчих проваджень стосовно ОСОБА_2 немає.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арештів позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності скаржника, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447, 449 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві про скасування постанови - задовольнити.

Зобов`язати Дарницький відділ Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з всього нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного згідно з постановою ВП№52066209 від 01.09.2016 на підставі виконавчого напису нотаріуса від 19.03.2016 зареєстрованого в реєстрі за №6957, виданого приватним нотаріусом Чуловським В.А.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: