Провадження № 2/761/9857/2022
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

07 жовтня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Фролова І.В., розглянувши матеріали заяви за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Міжнародний Резервний Банк», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичний осіб, Уповноважений Фонду гарантування вкладів фізичний осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Міжнародний Резервний Банк» Луньо Ілля Вікторович про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, моральної шкоди, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Міжнародний Резервний Банк», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичний осіб, Уповноважений Фонду гарантування вкладів фізичний осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Міжнародний Резервний Банк» Луньо Ілля Вікторович про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, моральної шкоди, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Під час вивчення матеріалів вказаної заяви було встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, позовна заява повинна відповідати вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

За умовами п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

У своїх позовних вимогах позивач просить суд:

- визнати незаконним та скасувати в частині ОСОБА_1 наказ №80/л від 25.03.2022 «Про скасування виплат додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат» Акціонерного товариства «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК».

- стягнути з Акціонерного товариства «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК» на користь ОСОБА_1 невиплачену винагороду в розмірі 20% у з розмірі 29 400,00 грн. за наступні періоди:

1) за період з 01 березня 2022 року по 31.03.2022 року -9800,00 грн.;

2) за період з 01 квітня 2022 року по 30.04.2022 року- 9800,00 грн.;

3) за період з 01 травня 2022 року по 301 травня 2022 року - 9800,00 грн..

- стягнути з Акціонерного товариства «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК» на користь ОСОБА_1 частину невиплаченої вихідної допомоги у розмірі 43 308,98 грн.

- стягнути з Акціонерного товариства «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК» на користь ОСОБА_1 частину невиплаченої компенсації за невикористану відпустку у сумі 18 216,88 грн.

- визнати незаконним та скасувати в частині ОСОБА_1 наказ №50/л від 15.03.2022 «Про введення простою» Акціонерного товариства «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК».

- визнати незаконним та скасувати в частині ОСОБА_1 Наказ 47/л від 15.03.2022 року «Про скорочення штату (чисельності) працівників АТ «МР Банк».

- визнати незаконним та скасувати Наказ Акціонерного товариства «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК» №226/лк від 09.05.2022 року «Про звільнення».

- поновити ОСОБА_1 на посаді головного фахівця відділу андерайтингу та кредитного моніторингу Управління ризиків Акціонерного товариства «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК».

- стягнути з Акціонерного товариства «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВРІИЙ БАНК» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

- стягнути з Акціонерного товариства «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК» на користь ОСОБА_1 50 000,00 грн. моральної шкоди.

Одночасно з цим, суд звертає увагу, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Суд зауважує, що позивачу слід уточнити зміст позовних вимог, а саме надати розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єктів та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, регулюються положеннями Закону України «Про судовий збір».

Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір входить до складу судових витрат.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з розглядом справи та вирішенням, а у випадках звільнення від сплати цих осіб - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн.)

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

До позовної заяви позивачем не додано квитанції про сплату судового збору у зв`язку з посиланням на звільнення від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Як вбачається з матеріалів позову, ОСОБА_1 долучив неналежним чином засвідчену копію посвідчення НОМЕР_1 та посилається на п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як на підставу звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі №545/1149/17, згідно із якою учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Тому, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст. ст. 12,22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року зроблено правовий висновок, згідно якого учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору за подання позовів не будь-якого характеру, а лише тих, що спрямовані на захист їх соціальних прав, як учасників бойових дій.

Оскільки, спір у справі винник не з розгляду питання щодо соціального захисту прав ОСОБА_1 , як ветерана війни-учасника бойових дій, суддя приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених п.13 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем заявлено 5 позовних вимог немайнового характеру та 7 вимог майнового характеру, одночасно з цим позивач не звільнений від сплати судового збору в частині 2 вимог немайнового характеру та 4 вимог майнового характеру

Відповідно до предмету позову позивачу слід надати докази сплати судового збору у розмірі 1 409,26 грн. за позовні вимоги майнового характеру та 1 984,80 грн. за позовні вимоги немайнового характеру, що разом дорівнює 3 394,06 грн.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

У зв`язку з наведеним, позивачу слід уточнити розрахунки позовних вимог; надати докази сплати судового збору.

У разі виправлення недоліків у вказаній частині, нову позовну заяву необхідно подати разом із копіями заяв відповідно до кількості учасників процесу.

Згідно ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку про необхідність усунення вищевказаних недоліків та надання позивачу строку для їх усунення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Міжнародний Резервний Банк», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичний осіб, Уповноважений Фонду гарантування вкладів фізичний осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Міжнародний Резервний Банк» Луньо Ілля Вікторович про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, моральної шкоди, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який становить п`ять днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу разом зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: