Справа № 555/2192/21
Номер провадження 2/555/92/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді - Старовецької Ю.В.

при секретарі - Григорієвій В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

І.Стислий виклад позиції позивача.

Позивач в обґрунтування заявлених вимог вказує, що 29.10.2013 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір.

02.12.2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис за реєстровим номером 28992 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 46 606,70 грн.

Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис було вчинено нотаріусом із порушенням, оскільки заборгованість, що підлягає стягнення за оспорюваний виконавчим написом стягнута за період з 10.05.2018 року по 02.12.2020 року, тобто нарахування процентів відбулось поза межами строку дії кредитного договору. За вказаних обставин нарахована відповідачем заборгованість не є безспірною і не підтверджена жодним розрахунком. Будь-яких вимог ні від банку, ні від відповідача щодо сплати заборгованості із зазначенням її суми він не отримував.

З урахуванням наведеного, просить визнати виконавчий напис, вчинений 02.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за реєстровим номером 28992 таким, що не підлягає виконанню.

ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

12.11.2021 року заява була прийнята до розгляду та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. При відкритті провадження судом було витребувано у нотаріуса копію нотаріальної справи щодо вчинення оспорюваного виконавчого напису, проте суду будь-які документи представлені не були.

21.12.2021 року від відповідача надійшла заява про врегулювання спору за участю судді, проте вказана процедура не проводилась, так як сторона позивача відповідно до поданої письмової заяви заперечила щодо застосування положень ст.201 ЦПК України.

28.02.2022 року підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до судового розгляду.

21.12.2021 року відповідачем було подано письмову заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позовні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу не визнав, вважає, що їх слід залишити без задоволення.

Проте згідно клопотання від 21.12.2021 року відповідач просив зменшити розмір витрат на правову допомогу до 1907 грн. Також у вказаному клопотання представник відповідача зазначив про проведення судових засідань у його відсутності.

Треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце його проведення були сповіщені належним чином.

ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до виконавчого напису №28992, вчиненого 02.12.2020 року приватним нотаріусом нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, пропонується стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №18102020 ФК від 18.10.2020 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №1/Д від 15.10.2020 року, якому в свою чергу ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору факторингу №450/К від 11.05.2018 року відступне право вимоги за Кредитним договором №001-17762-291013 від 29.10.2013 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 за період з 10.05.2018 року по 02.12.2020 року включно суму у розмірі 14 986,86 грн. заборгованості за тілом кредиту, 31 619,84 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами.

ІV. Норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Постановою КМУ №662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин:

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Вказана правова позиція висловлена постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/10374/17 від 21 вересня 2021 року.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як на підставу своїх вимог сторона позивача покликається на те, що заборгованість за кредитним договором, що пропонується стягнути з позивача на підставі виконавчого напису не є безспірною, так як нарахування процентів за користування кредитними коштами відбулось поза межами строку дії кредитного договору за період з 10.05.2018 року по 02.12.2020 року.

Сторона відповідача позовну вимогу щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню визнала та будь-яких доказів на спростування позиції сторони позивача суду не представила.

V. Висновок суду.

Таким чином, на підставі досліджених доказів суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису №28992, вчиненого 02.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості за кредитним договором №001-17762-291013 від 29.10.2013 року, підлягають до задоволення.

VІ. Розподіл судових витрат.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 992 грн. 40 коп. судового збору ( квитанція від 22.02.2022 року).

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати по оплаті правової допомоги у розмірі 5000 грн.

Відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в обґрунтування якого вказує, що зазначений позивачем розмір витрат є завищеним та не відповідає умові розумності та співмірності, а тому просить їх зменшити до 1907 грн.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1)їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до розрахунку оплати наданих послуг від 01.11.2021 року передбачено наступні послуги адвоката: ознайомлення з матеріалами та консультація клієнта 1000 грн., складання позовної заяви, відзиву, заперечень 1000 грн., представництво інтересів в суді, подання заяв та клопотань 3000 грн. Всього: 5000 грн.

З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги реальність наданих адвокатських послуг, зокрема послуга по представництву інтересів у суді не надавалась позивачу, оскільки представником були подані клопотання про розгляд справи у його відсутності, розумність їх розміру з урахуванням складності справи, суд доходить до висновку щодо стягнення з відповідача підлягають витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Керуючись Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ст.18 ЦК України, ст.263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №28992, вчинений 02.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості за кредитним договором №001-17762-291013 від 29.10.2013 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на користь ОСОБА_2 судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. та правової допомоги у розмірі 3 000 (три тисячі) грн.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», 08200, м.Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, 9А, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, 01001, м.Київ, вул.Мала Житомирська,6/5.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Старовецька Ю. В.