Р І Ш Е Н Н Я№ 127/30463/21

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 р. м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Медяної Ю.В.,

за участі секретаря судового засідання Кравчук Ю.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Найчук О.Є.,

відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Думанського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності на частку в спільному майні, встановлення порядку користування спільним майном,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності на частку в спільному майні, встановлення порядку користування спільним майном.

Позов мотивовано тим, що в період з 10.04.2007 по 07.08.2020 сторони перебували в шлюбі. У шлюбі в них напродилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Перебуваючи у шлюбі, сторони придбали в спільну сумісну власність 5/9 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де вони проживали однією сім`єю.

Інша частина вказаної квартири в розмірі 4/9 частини належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Оскільки 5/9 частки квартири є спільною сумісною власністю сторін у справі, так як дане майно було придбано за спільні кошти подружжя та вони за спільні кошти робили у ній ремонт, позивач вказує, що вона має право на 5/18 (що становить Ѕ від 5/9) частки квартири. Позивач користується вказаною квартирою, та проживає у ній, в цій квартирі проживає її неповнолітній син, іншого житла у неї немає, проте поділити квартиру в натурі неможливо, а тому існує необхідність встановлення порядку користування квартирою.

В добровільному порядку відповідач не бажає домовитись про поділ спільного майна подружжя та встановлення порядку використання спільним майном.

Вказане стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.11.2021 заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Найчук О.Є. про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності на частку в спільному майні, встановлення порядку користування спільним майном, повернуто заявнику. (а.с.38-39)

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2021 дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. (а.с. 45)

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.12.2021 задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Найчук О.Є. про забезпечення позову в даній цивільній справі, накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.58-59)

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався, відзив на позовну заяву не подав.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Найчук О.Є. вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, просила суд її задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Думанський В.О. в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Відповідач пояснив, що 5/9 часток квартири він купив у матері та брата за власні кошти, а не за спільні з позивачем. Зазначив, що позивач не проживає у даній квартирі, а т ому просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та інвентаризаційну справу №61739 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 10.04.2007 зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що було зроблено актовий запис №530. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 . Вказане підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 10.04.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. (а.с.8)

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі№127/139/20 від 06.04.2020 шлюб між сторонами було розірвано. (а.с.9)

Факт укладення та розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №2 від 05.10.2021. (а.с.10)

У шлюбі в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим повторно 10.01.2017 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. (а.с.11)

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, від 29.08.2002, виданого Заступником міського голови А.М. Вороною, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на прав власності: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 у розміір 1/3 частки кожному, що зареєстроване в КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» за №33313859 від 28.02.2012. (а.с.19-20)

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.12.2015, зареєстрованого в реєстрі за №2-2453, спадкоємцями ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дружина ОСОБА_7 - в 1/3 частці; син ОСОБА_2 - в 1/3 частці; син ОСОБА_9 - в 1/3 частці. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 . (а.с.21)

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №49101710 від 04.12.2015, за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.12.2015 зареєстровано 1/9 частку квартири АДРЕСА_2 . (а.с.22)

Згідно договору купівлі-продажу частки квартири від 01.02.2016, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. та зареєстрованого в реєстрі за №248, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 (далі Продавці) та ОСОБА_2 (далі Покупець), уклали цей договір про таке. Так, за цим договором, Продавці передали у власність (продали), а саме: ОСОБА_7 4/9 частки, а ОСОБА_9 1/9 частку, а Покупець прийняв (купив) належні продавцям на праві власності 5/9 часток квартири під номером АДРЕСА_2 і сплатив її вартість за ціною та в порядку, передбаченому договором. Крім цього, відповідно до п.1.6. даного договору, договір укладається за згодою дружини Покупця ОСОБА_1 . Частка квартири набувається Покупцем в спільну сумісну власність подружжя. (а.с.12-13)

Згідно довідки про інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.10.2021 №279473562, ОСОБА_2 належать наступні частки в квартирі АДРЕСА_2 : 2/9 частки на праві спільної часткової власності (запис про право власності №13138884 згідно договору купівлі-продажу серія та номер: №248 від 01.02.2016) та 1/3 частки на праві спільної часткової власності (запис про право власності №13138937 згідно договору купівлі-продажу серія та номер: №248 від 01.02.2016) та 1/9 частки на праві спільної часткової власності (запис про право власності №12369519 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, №2-2453 від 04.12.2015). (а.с.14-15)

Відповідно до консультаційного висновку №ІК-28 про середньоринкову вартість трьохкімнатної квартири, вартість квартири за адресою: АДРЕСА_1 станом на 18.10.2021 становить 946753 грн. (а.с.23)

Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 , що розташована на 5 поверсі 9-ти поверхового будинку та складається з 3 кімнат житловою площею 37,7 кв.м., у т.ч.: 1-а кімната17,8 кв.м., 2-а кімната 8,6 кв.м., 3-а кімната 11,3 кв.м., кухні 7,4 кв.м., ванної кімнати 2,7 кв.м., вбиральні (поєднаної) 1,3 кв.м., коридору 11,7 кв.м., кладовки 0,9 та 0,4 кв.м. Квартира обладнана балконом 1,6 кв.м., лоджією- 1,1 кв.м. загальна площа квартири 64,8 кв.м. (а.с.28)

Відповідно до довідки АТ «Акцент-Банк» №23 від 27.09.2022, ОСОБА_2 у 2015-2016 роках був вкладником АТ «Акцент-Банк» та мав депозитний рахунок №90.96. в сумі 10000 доларів США. Термін депозиту 12 місяців, з 20.01.2015 по 20.01.2016 року.

Положеннями ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело та час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу частки квартири від 01.02.2016, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. та зареєстрованого в реєстрі за №248, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 передали у власність (продали), а саме: ОСОБА_7 4/9 частки, а ОСОБА_9 1/9 частку, а ОСОБА_2 прийняв (купив) належні продавцям на праві власності 5/9 часток квартири під номером АДРЕСА_2 і сплатив її вартість за ціною та в порядку, передбаченому договором. Вказаний договір було укладено у період, коли ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_1 .

Крім цього, відповідно до п.1.6. даного договору, договір укладається за згодою дружини Покупця ОСОБА_1 . Частка квартири набувається Покупцем в спільну сумісну власність подружжя.

Таким чином, судом встановлено, що вказані 5/9 часток квартири є спільною сумісною власністю подружжя.

Посилання позивача на те, що 5/9 часток квартири АДРЕСА_2 він купував за власні кошти, на підтвердження чого надав довідку з АТ «Акцент-Банк», суд до уваги не бере, оскільки з вказаної довідки не вбачається, що зазначені в довідці 10000 доларів США були його особистими коштами, а не спільною власністю подружжя і, що саме ці кошти були витрачені на купівлю даних часток квартири. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження купівлі вказаних вище часток квартири за особисті кошти чи в особисту приватну власність суду надано не було.

Таким чином, позовна вимога позивача про поділ спільної сумісної власності подружжя та визнання за ОСОБА_1 права власності на 5/18 часток квартири АДРЕСА_2 , підлягає задоволенню.

Водночас, позовна вимога про визнання за ОСОБА_2 права власності на 13/18 часток квартири АДРЕСА_2 , підлягає частковому задоволенню з огляду на те, що позов стосується поділу майна подружжя, предметом поділу якого є частка зазначеної вище квартири набутої за час шлюбу у розмірі 5/9 частки, тобто по 5/18 часток квартири позивачу та відповідачу. Позивач, висуваючи позовну вимогу про визнання права власності за відповідачем 13/18 частки квартири виходить за межі частки, що є спільним майном подружжя і предметом позову.

Щодо позовної вимоги про встановлення порядку користування квартирою, суд дійшов наступного висновку.

Так, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, зокрема статтею 1 Першого протоколу до неї (1952 року) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено і в статті 41 Конституції України, в якій гарантовано право кожному володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

Згідно частин першої, третьої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно зі ч.1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду від 25.12.1995 (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.1998) № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною часткою власності, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або ті, які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 , є спільною частковою власністю, в якій 5/18 частини квартири належить позивачу ОСОБА_1 , а решта квартири відповідачу ОСОБА_2 .

Як вбачається з технічного паспорту, квартира АДРЕСА_2 , є квартирою посімейного, спільного заселення. Розташована на 5 поверсі 9-ти поверхового будинку та складається з 3 кімнат житловою площею 37,7 кв.м., у т.ч.: 1-а кімната -17,8 кв.м., 2-а кімната - 8,6 кв.м., 3-а кімната 11,3 кв.м., кухні - 7,4 кв.м., ванної кімнати - 2,7 кв.м., вбиральні (поєднаної) - 1,3 кв.м., коридору - 11,7 кв.м., кладовки - 0,9 та 0,4 кв.м. Квартира обладнана балконом 1,6 кв.м., лоджією, 1,1 кв.м. загальна площа квартири 64,8 кв.м.

Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що сторони у позасудовому порядку домовитись про порядок володіння та користування спільним майном не змогли, суд вважає, що запропонований позивачем порядок користування квартирою не порушує право власності іншого співвласника.

Таким чином, суд вважає за доцільне встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_2 : виділивши ОСОБА_1 в індивідуальне користування кімнату 2-а, площею 8,6 кв.м.; виділити ОСОБА_2 в індивідуальне користування кімнату 1-а, площею 17,8 кв.м., кімнату 3-я, площею 11,3 кв. м., лоджію розміром 1.1 кв.м; решту загальної площі квартири, а саме: кухню площею 7,4 кв.м., ванну кімнату площею 2,7 кв.м., вбиральню площею 1,3 кв.м., коридор площею 11,7 кв.м., кладовки площею 0,9 та 0,4 кв.м., балкон площею 1,6 кв.м. залишити в спільному користуванні співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3538 грн. та витрати за проведення оцінки середньоринкової вартості квартири у сумі 400 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 60, 61, 62, 63, 69, 71, 105, 110, 112, СК України, ст. ст. 368, 372 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 142, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності на частку в спільному майні, встановлення порядку користування спільним майном, задовольнити частково.

Поділити спільну сумісну власність подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступним чином:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/18 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/18 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити наступний порядок користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 :

- виділити ОСОБА_1 в індивідуальне користування кімнату 2-а, площею 8,6 кв.м.;

- виділити ОСОБА_2 в індивідуальне користування кімнату 1-а, площею 17,8 кв.м., кімнату 3-я, площею 11,3 кв. м., лоджію розміром 1.1 кв.м.

- решту загальної площі квартири, а саме: кухню площею 7,4 кв.м., ванну кімнату площею 2,7 кв.м., вбиральню площею 1,3 кв.м., коридор площею 11,7 кв.м., кладовки площею 0,9 та 0,4 кв.м., балкон площею 1,6 кв.м. залишити в спільному користуванні співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 3538,00 грн. та витрати за проведення оцінки середньоринкової вартості квартири у сумі 400,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: