Справа № 529/746/22
Провадження № 2/529/278/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 серпня 2022 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу ,

встановив:

Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду В. Князєва від 14.03.2022, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ з Сахновщинського районного суду Харківської області на Диканський районний суд Полтавської області.

Позивач ОСОБА_1 09.08.2022, через засоби поштового зв`язку, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 боргу, який надійшов до суду 15.08.2022.

В обґрунтування позову вказує, що він 23.04.2015 з відповідачем ОСОБА_2 уклали договір позики, згідно якого він надав відповідачу позику в розмірі 500 000, що еквівалентна 20 000 доларів США за офіційним курсом НБУ на день укладення даного договору. Строк дії вказаного договору до пред`явлення вимоги позикодавцем, проте на його вимогу відповідач вказані кошти не віддав, тому був змушений звернутися до суду.

Також четвертою вимогою в прохальній частині свого позову позивач ОСОБА_1 просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі.

Розглянувши матеріали позовної заяви, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 146 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови визначених у вказаній статті Закону.

Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору.

У ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Слід зазначити, що в рішенні у справі «Креуз проти Польщі» Європейський Суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

Враховуючи вище наведене, а також приймаючи до уваги те, що позивачем ОСОБА_1 взагалі не наведено жодних підстав для відстрочення сплати судового збору з доданням доказів на підтвердження таких обставин, суд дійшов висновку, що підстави для відстрочення сплати такого відсутні.

Так, частиною 4 ст. 177 ЦПК визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В даному випадку сума судового збору для позивача ОСОБА_1 за подання вказаної позовної заяви становить 7 313 грн. 72 коп.

Крім цього, позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, що є прямою вимогою п.9 ч. 2 ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і177 цього Кодексу постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладені вище обставини, приходжу до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а тому повинна бути залишена без руху з наданням позивачеві строку вказаному вище, для усунення вказаних недоліків позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.175,177,185 ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, залишити без руху та надати позивачу 10-денний строк з дня отримання вказаної ухвали, для усунення недоліків.

У разі не усунення вказаних недоліків у визначений термін позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Є.Петренко