Справа №296/3003/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

>про направлення матеріалів цивільної справи за підсудністю

11.07.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М.,

вирішуючи питання про відкриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного спеціалізованого підприємства «Вертикаль», третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного підприємства про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

06.07.2022 року до Богунського районного суду м. Житомира надійшли матеріали даної цивільної справи.

Дослідивши матеріали справи, суддею встановлено наступне.

07.06.2022 року позивач звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира за позовом, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування вартості витрат за послуги з управління багатоквартирним будинком та зобов`язати відповідача списати з особового рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 заборгованість за надання послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 10.12.2019 року по 31.10.2021 року в сумі 10 168,01 грн.

При зверненні з позовом до Корольовського районного суду м. Житомира Галицька Н.П. керувалась положеннями ч. 1 ст. 30 ЦПК України, згідно якої позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням такого майна або основної його частини.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 10.06.2022 року постановлено матеріали цивільної справи за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира на підставі ч. 2 ст. 27 ЦПК України оскільки місцезнаходження відповідача зареєстроване на території, що відноситься до Богунського району м. Житомира.

Попри положення ч. 1 ст. 32 ЦПК України про те, що спори між судами про підсудність не допускаються, суд вважає за неможливе прийняти до розгляду вказану цивільну справу, з огляду на наступне.

Конституція України регламентує, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди (стаття 124).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», роз`яснив, що суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Згідно ч. 3 ст. 263 ЦПК України судове рішення, зокрема ухвала суду, має відповідати завданню цивільного судочинства, а саме справедливому, неупередженому та своєчасному розгляду і вирішенню цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Дотримання правил підсудності розгляду справи є однією з складових законності як цього так і наступних судових рішень, постановлених у справі.

Параграф третій другої глави ЦПК України регулює інститут територіальної юрисдикції (підсудності).

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

В свою чергу частина перша ст. 378 ЦПК України передбачає, що недотримання судом правил територіальної юрисдикції є порушенням процесуального закону та є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Зі змісту позову вбачається, що предметом спору (об`єктом спірних правовідносин) між сторонами є заборгованість, що утворилась у зв`язку з наданням послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 10.12.2019 року по 31.10.2021 року в сумі 10 168,01 грн, що надавались позивачу ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 у справі №638/1988/17 сформував правовий висновок про те, що "послуги з утримання майна надаються за місцем знаходження нерухомого майна. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності".

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 року у справі №910/10647/18 зазначила таке: "виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном".

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.02.2021 року у справі №911/2390/18 сформулювала правовий висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. До спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Оскільки спір, що виник між сторонами, стосується прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном (його утриманням), яке заходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до Корольовського району м. Житомира, суд дійшов висновку, що з урахуванням правил виключної підсудності вказана справа не підлягає розгляду Богунським районним судом м. Житомира. Належним судом, юрисдикція якого поширюється на адміністративно-територіальний район, в межах якого знаходиться нерухоме майно, та який відповідно до законодавства уповноважений здійснювати розгляд даної справи, є Корольовський районний суд м. Житомира. З метою дотримання правил підсудності, суд вважає за необхідне направити матеріали цивільної справи за підсудністю до вказаного суду.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 187 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Матеріали цивільної справи №296/3003/22 за позовом ОСОБА_1 до Приватного спеціалізованого підприємства «Вертикаль», третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного підприємства про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - направити за підсудністю до Корольовського районного суду м. Житомира.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів, з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Чішман