Справа № 756/5717/21 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/1123/22 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м.Львів

Справа № 756/5717/21

Провадження № 22ц/811/1123/22

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова, постановлену у м. Львові 20 грудня 2021 року у складі судді Зубачик Н.Б., у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Яцишина Андрія Миколайовича, заінтересована особа Акціонерне товариство «Ідея Банк», -

встановив:

12 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася у суд з цією скаргою. Обґрунтовуючи подану скаргу посилається на те, що приватний виконавець Яцишин A.M. прийняв до виконання виконавчий лист №461/9894/20 від 10 березня 21 року, виданий Галицьким районним судом м. Львова, про примусове стягнення з неї на користь AT «Ідея Банк» заборгованості у сумі 818 670,50 грн. Окрім того, приватним виконавцем було винесено постанову про накладення арешту на 2-х кімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також постанову про накладення арешту на 3-х кімнатну квартиру, що за адресою: АДРЕСА_2 , яка є заставним майном. Зазначає, що внаслідок вчинення виконавчих дій було заблоковано її картковий та розрахунковий рахунки, чим її позбавлено можливості нормально працювати, здійснювати свою підприємницьку діяльність та заробляти кошти на життя. Вказує, що вона не була ознайомлена з постановами приватного виконавця в строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження». Також стверджує, що приватний виконавець Яцишин A.M. може здійснювати свою виконавчу діяльність тільки в межах свого виконавчого округу, тобто у м. Київ. Заявник вважає, що дії приватного виконавця мають протиправний характер, відтак просить скаргу задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20 грудня 2021 року у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі посилається на те, що виконавчий лист не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає, що приватний виконавець перевищив свої повноваження, оскільки ним арештовано не тільки заставне майно, а й її 2-х кімнатна квартира. Таким чином, приватний виконавець не ідентифікував суму заборгованості з сумою арештованого майна, що призвело до порушення її законних прав, як власника майна та зробило неможливим розпоряджатися цим майном. Вказує, що вона не була належним чином повідомлена про час, дату та місце проведення судових засідань, та навіть не отримала вимоги від стягувача. Звертає увагу, що на момент підписання кредитного та іпотечного договору (15 січня 2020 року) вартість заставної квартири була визначена незалежним оціночним експертом в розмірі 1 500 000 грн., що значно перевищувало суму її заборгованості перед банком. Просить скасувати ухвалу та визнати дії приватного виконавця протиправними.

21 вересня 2022 року представник АТ «Ідея Банк» - Пилат Т. подав відзив на апеляційну скаргу, у якому вказує, що оскаржувана ухвала відповідає вимогам закону. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Встановлено, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 1 лютого 2021 року у справі №461/9894/20 стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 818 670,50 грн., судовий збір у розмірі 12 280,10 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 100 грн.

10 березня 2021 року Галицьким районним судом м. Львова видано виконавчий лист №461/9894/20 на виконання вказаного рішення суду.

11 березня 2021 року представник АТ «Ідея банк» - Пилат Т.І. звернувся до приватного виконавця Яцишина А.М. із заявою про відкриття виконавчого провадження. До заяви представником було долучено оригінали виконавчих листів Галицького районного суду м. Львова від 10 березня 2021 року у справі № 461/9894/20 та належним чином посвідчені копії довіреностей на представництво інтересів стягувача. Окрім того, до заяви долучено копію іпотечного договору від 15 січня 2020 року № 4, згідно якого ОСОБА_1 передала в іпотеку АТ «Ідея Банк» квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів №218875119 від 4 серпня 2020 року, згідно якого боржнику на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

У виконавчому листі №461/9894/21 зазначено місце проживання боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

18 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Яцишиним А.М. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №64893158 та ВП №64892898 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 818 670,50 грн., судового збору у розмірі 12 280,10 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2100 грн.

До заяви про відкриття виконавчого провадження представником АТ «Ідея банк» долучено договір іпотеки та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів, згідно якого боржнику на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 64893158 та ВП 64892898 були направлені 19 березня 2021 року на адресу ОСОБА_1 , зазначену у виконавчих листах, а саме: АДРЕСА_1 , що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень №417.

Приватним виконавцем в межах відкритих виконавчих проваджень винесено постанову про накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також постанову про накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно з п.3 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 2 квітня 2012 року № 512/5, у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документ/копія документа, який підтверджує, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходяться на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.

Згідно із абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Згідно із ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах: у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Європейський суд з прав людини зазначає, що п.1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків.

Окрім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею б Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 цього Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

На підставі аналізу наявних у справі доказів та встановлених обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що приватний виконавець Яцишин A.M. на законних підставах відкрив виконавче провадження з примусового виконання рішення на підставі пред`явленого виконавчого документа та при виконанні судового рішення на підставі виконавчого листа здійснював виконавчі дії відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги, відповідають встановленим обставинам. Підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 30 грудня 2022 року.

Головуючий______________________Т. І. Приколота

Судді: ___________________Ю.Р. Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк