Справа № 2/2218/3637/11
Провадження № 6/686/369/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Палінчака О.М.,

при секретарі Антосєві В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому заяву АТ «УкрСиббанк» про видачу дублікату виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення його до виконання,

встановив:

22 листопада 2022 року АТ «УкрСиббанк» звернулось до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, зазначивши, що 11.04.2011 року винесено рішення про задоволення позовних вимог АТ «УкрСиббанк», яке набрало законної сили. 24.06.2011 року банком подано заяву до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області про видачу копії рішення від 11.04.2011 року по справі №2-3637/11 та виконавчих листів і 05.12.2011 року було видано виконавчий лист №2-3637/11. 23.10.2020 року заявник направив запит в Перший відділ ДВС м. Хмельницького про надання інформації про хід виконання пред`явленого виконавчого листа №2-3637/11 від 05.12.2011 року. 26.11.2020 року отримано відповідь про те, що в Першому відділі ДВС у м. Хмельницькому виконавчий лист на виконанні не перебуває та на виконання не надходив. Додатково вказано про знищення виконавчих проваджень, що були відкриті з 01.01.2003 року та завершені до 2012 року у зв`язку із закінченням термінів зберігання. А тому, заявник зазначає, що можна зробити висновок про помилкове знищення оригіналів виконавчих документів ДВС при знищенні виконавчих проваджень. Оскільки рішення суду не виконано, порушено права АТ «УкрСиббанк» як кредитора, що позбавляє права кредитора на повернення свого майна та надає можливість боржнику уникнути виконання зобов`язання за кредитним договором, тому просить задовольнити заяву та видати дублікат виконавчого листа і поновити строк пред`явлення його до виконання.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про час розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку, та видачу дублікату виконавчого документа.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наданні докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

11 квітня 2011 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк»: 35285,13 доларів США заборгованості по кредиту, 11618,54 доларів США простроченої заборгованості по відсотках за користування кредитом, 7731,71 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 9709,14 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків за користування кредитом, 500 грн. неустойки, та 1820 грн. понесених судових витрат, а всього 46903,67 доларів США та 19760 грн. 85 коп. В решті позову відмовлено.

Представник стягувача ПАТ «УкрСиббанк» Буняк О.В. отримав копію рішення суду від 11.04.2011 року та виконавчий лист - 05.12.2011 року, про що свідчить його розписка на третій сторінці обкладинки справи.

23.10.2020 року АТ «УкрСиббанк» направило запит в Перший відділ ДВС м. Хмельницького про надання інформації про хід виконання пред`явленого виконавчого листа №2-3637/11 від 05.12.2011 року.

26.11.2020 року АТ «УкрСиббанк» отримано відповідь від 18.11.2020 року вих. №106642/19.19-27 про те, що в Першому відділі ДВС у м. Хмельницькому виконавчий лист на виконанні не перебуває та на виконання не надходив. Додатково вказано про передання на знищення виконавчих проваджень, що були відкриті з 01.01.2003 року та завершені до 2012 року включно у зв`язку із закінченням термінів зберігання (строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки).

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом на сайті: asvpweb.minjust.gov.ua, за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям та по батькові боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 станом на 30.11.2022 року приватним виконавцем Лабчуком Р.М. відкрито виконавче провадження №64355998.

Однак, як вбачається із відповіді на запит суду від 08.12.2022 року приватний виконавець Лабчук Р.М. повідомив, що у нього на виконанні не перебуває виконавчий лист №2-3637/11 від 05.12.2011 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , а перебуває виконавчий лист, виданий 22.01.2021 року по справі № 686/11687/14-ц.

У зв`язку з наведеним, заявник просить суд видати дублікат вищевказаного виконавчого листа та поновити строк для його пред`явлення на примусове виконання у зв`язку з поважністю причин його пропуску.

На момент набрання рішенням суду у даній справі законної сили діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (далі - Закон №606-XIV).

Статтею 22 Закону №606-XIV було передбачено, що виконавчі документи може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 22 Закону №606-XIV строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до вказаних норм підставою для видачі судом дубліката виконавчого документа є відповідне звернення стягувача, державного або приватного виконавця.

У постанові від 21.08.2019 у справі №2-836/11 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно якої, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа може бути лише закінчення строку для пред`явлення його до виконання.

Судовий порядок видачі дубліката виконавчого листа або відмову в його видачі є гарантією права кожного на судовий захист, стабільності та законності у виконанні судових рішень.

Згідно правил частини 1 статті 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Підставами для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата та звернення до суду до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, якщо його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Заяву про видачу дубліката виконавчого листа може бути подано до суду виключно до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, встановленого пунктом 1 частини першої статті 21 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на момент видачі виконавчих листів.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 19.11.2022 року виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до пунктів 5, 7 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Аналіз наведених норм Закону дає підстави дійти висновку про те, що виконавчий лист, виданий судом до набрання чинності цим законом, може бути повторно пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його повернення.

В матеріалах справи відсутні докази пред`явлення виконавчого листа по справі № 2-3637/11 від 05.12.2011 року стягувачем ПАТ «УкрСиббанк» до виконання.

У разі пропуску строку пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, АТ «УкрСиббанк» посилалось на поважність причин пропуску такого строку, зокрема на помилкове знищення оригіналів виконавчих документів ДВС при знищенні виконавчих проваджень, що вбачається із відповіді на запит Першого відділу ДВС м. Хмельницького 26.11.2020 року.

Проте, суд звертає увагу на той факт, що судом було винесено рішення 11.04.2011 року, виконавчі листи судом було видано 05.12.2011 року, а стягувачем направлено запит до органу ДВС щодо надання інформації про хід виконання виконавчого листа лише у 2020 році. І навіть після отримання відповіді від органу ДВС 26.11.2020 році, до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення АТ «УкрСиббанк» звернулось лише 22.11.2022 року.

Зазначене свідчить про те, що стягувач не цікавився ходом виконання судового рішення.

Окрім того, як вбачається із матеріалів справи, доказів, що свідчили б про добросовісну реалізацію стягувачем АТ «УкрСиббанк» своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник суду не надав.

Заявник АТ «УкрСиббанк», який є юридичною особою, зобов`язаний забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватись у кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому, поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

Положення Закону України «Про виконавче провадження», що обмежують строк на пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання, є законодавчим втіленням принципу правової визначеності та встановлюють строк, протягом якого боржник може очікувати примусового виконання рішення, ухваленого не на його користь.

Протягом цього строку позивач (стягувач), який бажає примусово виконати рішення суду, повинен вжити всіх залежних від нього заходів для отримання виконавчого документу та пред`явлення його до примусового виконання.

Заявник не надав жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, які б свідчили про об`єктивні та непереборні для стягувача обставини пропуску зазначеного строку та не надав належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх вимог.

У ЦПК України не визначено конкретного переліку причин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 23.01.2020 у справі №759/308/13-ц.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Наведене прямо стосується стадій виконавчого провадження, оскільки саме виконавче провадження, в розумінні статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», є завершальною стадією судового провадження.

Правові позиції викладені ЄСПЛ у рішеннях у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20.09.2011 та у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22.10.1996 дають підстави зробити висновки, що сплив строків пред`явлення виконавчого листа до виконання є законним правом боржника уникнути притягнення до цивільно-правової відповідальності після закінчення певного періоду після видачі судом виконавчого документа. Також ці строки забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав боржників. Тому, вирішуючи питання поважності причин пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання суд фактично вирішує питання не тільки про право стягувача, а й про права боржника, у підсумку обом гарантуючи право на справедливий суд. У зв`язку з цим, оцінюючи наявність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу його дублікату, суд має враховувати не лише майнові інтереси стягувача, а й захищати права та інтереси боржника, який у даному випадку правомірно протягом кількох років може розраховувати на відсутність загрози примусового виконання рішення суду.

Визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець визначив, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечивши рівність сторін виконавчого провадження.

Таким чином, судом не встановлена наявність поважних причин пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому суд відмовляє у його поновленні та видачі дублікату виконавчого листа.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 376, 447, 451, п. 17.4. Перехідних положень ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні заяви АТ «УкрСиббанк» про видачу дублікату виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення до виконання - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 14 грудня 2022 року.

Суддя: О.М. Палінчак