Ухвала

12 липня 2022 року

м. Київ

справа № 753/20766/16

провадження № 61-6169ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бабенка Сергія Сергійовича на постанову Київського апеляційного суду від 08 червня 2022 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дарницького районного суду м. Києва

від 16 березня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2015 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якій просив переглянути рішення Дарницького районного суду міста Києва від 16 березня 2015 року у справі № 753/7630/14 за нововиявленими обставинами, скасувати його та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Заява мотивована тим, що після ухвалення рішення суду у цій справі заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва

від 25 березня 2016 року, яке набрало законної сили, у справі

№ 753/4694/15-ц встановлено факт недійсності договору про передачу прав за іпотечним договором, який укладений 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи», у частині передачі ТОВ «Кредитні ініціативи» права за іпотечним договором

№ 2621/0708/71-143-Z-1 від 01 липня 2008 року, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 . Оскільки факт недійсності зазначеного договору (в частині) встановлено після розгляду справи № 753/7630/14, вважав, що вказана обставина є нововиявленою обставиною та

є підставою для перегляду рішення Дарницького районного суду міста Києва від 16 березня 2015 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у справі № 753/7630/14 задоволено.

Скасовано рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2015 року у справі № 753/7630/14 та ухвалено нове рішення, яким

у задоволенні позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 22 травня 2017 року скасовано та постановлено нову ухвалу. У задоволенні заяви про перегляд рішення Дарницького районного суду міста Києва

від 16 березня 2015 року за нововиявленими обставинами у цій справі відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 04 вересня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні Ініціативи» задоволено частково.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 22 травня 2017 року скасовано та передано справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17 вересня 2020 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Бабенка С. С. про перегляд рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2015 року за нововиявленими обставинами задоволено.

Поновлено Бабенку С. С. строк звернення до суду для подачі заяви про перегляд рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2015 року за нововиявленими обставинами.

Скасовано рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2015 року у справі № 753/7630/14 та ухвалено нове рішення, яким

у задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 червня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 17 вересня 2020 року скасовано.

Направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

05 липня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат

Бабенко С. С. засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду

від 08 червня 2022 року (надійшла до суду 07 липня 2022 року), в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 423 ЦПК України не

є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

За змістом наведених норм права необхідними умовами визнання обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, нововиявленими є те, що зазначені обставини є істотними та існували

на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові

на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби така обставина була відома особам, які беруть участь

у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Другим критерієм для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду є доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення,

є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Пункт 1 частини першої стаття 424 ЦПК України зазначає, що строк подання заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, визначається для учасників справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до частини 5 статті 423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку

з нововиявленими обставинами», які є чинними, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Частинами другою, третьою статті 365 ЦПК України 2004 року (в редакції Закону на день подання заяви) встановлено, що розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається,

і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі.

Тому повноважень скасовувати таке рішення і постановлювати процесуальне рішення з приводу розгляду заяви про перегляд у зв`язку

з нововиявленими обставинами, відмовляти у її задоволенні, тобто розглядати по суті, апеляційний суд не має, так як це є компетенцією суду, судове рішення якого переглядається.

Аналогічний по суті висновок міститься у постанові Верховного Суду

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2018 року у справі № 2-190/2011 (провадження № 61-35193св18) та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 березня

2019 року у справі № 755/21917/14-ц (провадження № 61-24916св18) та від 27 березня 2019 року у справі № 761/22804/15-ц (провадження

№ 61-2584св18).

Отже, за обставин, коли суд першої інстанції задовольнив заяву про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами та ухвалив нове рішення з урахуванням цих обставин, а суд апеляційної інстанції в межах апеляційного оскарження цього рішення дійде висновку про те, що обставини, які стали підставою перегляду судового рішення, не є нововиявленими, апеляційний суд відповідно до наданих йому частиною другою статті 307 ЦПК України 2004 року повноважень має право скасувати це рішення суду першої інстанції та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, до повноважень якого законом віднесено вирішення питання щодо наявності підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Суди не уповноважені здійснювати повторну оцінку фактичних даних,

на які посилається заявник як на підставу для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, які вже були предметом розгляду судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій, перевірені та оцінені ними.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України», «Устименко проти України», «Рябих проти Російської Федерації», «Нелюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише

з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків суду апеляційної інстанції, не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених

у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити

у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо

її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм закону є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовної практики, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судового рішення, то колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на постанову Київського апеляційного суду

від 08 червня 2022 року є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

представника ОСОБА_1 - адвоката Бабенка Сергія Сергійовича на постанову Київського апеляційного суду

від 08 червня 2022 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник