Справа № 161/8804/22
Провадження № 2/161/3285/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Чигринюк В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежна страхова компанія», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

08.07.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною заявою на обгрунтування якої зазначив, що 29.08.2020 року близько 10:30 в смт. Торчин Луцького р-ну сталася ДТП за участі належного йому транспортного засобу HYUNDAI Accent, д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля RENAULT Kangoo, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.10.2020 року, яка була залишена без змін постановою Волинського апеляційного суду від 21.04.2021 року, ОСОБА_2 визнано винним у вказаній ДТП. На момент автотранспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу RENAULT Kangoo, д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ «Українська пожежна страхова компанія» (ПрАТ «УПСК») згідно полісу ОСЦПВВНТЗ № 104962511, відповідно до якого ліміт страховика за шкоду, заподіяну майну, становить 130000 грн., розмірі франшизи 1500 грн. Вказує, що внаслідок ДТП, яка сталася 29.08.2020 року близько 10:30 в смт. Торчин Луцького р-ну, йому було завдано матеріальну шкоду в загальному розмірі 160525,50 грн., з яких 69237,92 грн. йому були відшкодовані ПрАТ «УПСК». Тобто, різниця із страховим лімітом відповідальності страховика за майнову шкоду, яка йому була недосплачена, становить 30762,08 грн. (130000 грн. 69237,92 грн.). У свою чергу, решта збитків у розмірі 30525,50 грн. (160525,50 грн. 130000 грн.) підлягають відшкодуванню за рахунок безпосереднього винуватця ДТП. Крім того, йому було заподіяно моральну шкоду, яка проявилася в перенесеному психологічному стресу внаслідок пошкодження автомобіля, що використовувався в інтересах членів сім`ї, зміні звичного ритму життя, у зв`язку із проведенням ремонту транспортного засобу та його відсутності впродовж тривалого часу, а також появі фінансових труднощів через витрати коштів на оплату ремонту автомобіля та у зв`язку із розглядом справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 . Враховуючи наведене, просить суд: стягнути з ПрАТ «УПСК» на свою користь 60762,08 грн. не сплаченого страхового відшкодування; стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 30525,50 грн. різниці між страховою виплатою та фактично завданою шкодою, 1500 грн. франшизи та 30000 грн. моральної шкоди; стягнути з обох відповідачів судові витрати по справі в загальному розмірі 28416,18 грн., з яких: 14130,70 грн. витрат, пов`язаних із розглядом справ про адміністративне правопорушення, які були наслідком розглядуваної ДТП, а також 14285,48 грн. витрат, пов`язаних з розглядом даної справи.

21.11.2022 року від відповідача ПрАТ «УПСК» на адресу суду надійшов відзив на вищевказану позовну заяву. В обгрунтування своїх заперечень щодо позову відповідач зазначає, що 06.08.2021 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «УПСК» було укладено угоду про розмір і спосіб здійснення страхового відшкодування (Угода), де сума погодженого страхового відшкодування складає 69500 грн. На виконання даної Угоди про розмір і спосіб здійснення страхового відшкодування ПрАТ «УПСК» у повному обсязі виконало передбачені Угодою зобов`язання, сплативши 69500 грн. страхового відшкодування. Даною Угодою встановлено, що після її підписання та належного виконання Страховиком взятого на себе за зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування, ОСОБА_1 не матиме до страховика будь-яких майнових вимог та претензій стосовно здійснення страхового відшкодування за фактом ДТП. Таким чином, позивач відповідно до умов Угоди та ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у повному обсязі отримав страхове відшкодування, а тому його вимоги до ПрАТ «УПСК» є безпідставними (а.с. 82-83).

До початку судового засідання ОСОБА_1 було подано до суду заяву, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 66).

Представник відповідача ПрАТ «УПСК» в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином,заяви, клопотання від нього на адресу суду не надходили.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином,заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від неї на адресу суду не надходили.

З огляду на наявні у справі докази, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності сторін.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 29.08.2020 року о 10:30, на 65 км. + 400 м. а/д Н-22 сполученням Устилуг Луцьк Рівне, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом RENAULT Kangoo, д.н.з. НОМЕР_2 , при виїзді із АЗС «Укрнафта» не надала переваги в русі автомобілю HYUNDAI Accent, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 який рухався по головній дорозі та допустила з ним зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.10.2020 року в справі про адміністративне правопорушення № 161/14156/20, яка була залишена без змін постановою Волинського апеляційного суду від 21.04.2021 року, ОСОБА_2 визнано винним у вищевказаній ДТП (а.с. 14-19).

При цьому, варто зазначити, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення № 165/2541/20, судами першої та апеляційної інстанції було встановлено відсутність вини ОСОБА_1 у ДТП, яка сталася 29.08.2020 року о 10:30, на 65 км. + 400 м. а/д Н-22 сполученням Устилуг Луцьк Рівне (а.с. 20-21).

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником автомобіля HYUNDAI Accent, д.н.з. НОМЕР_1 , є позивач ОСОБА_1 (а.с. 10-11).

Отже, дії відповідача ОСОБА_2 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із завданням матеріальної шкоди ОСОБА_1 , яка проявилася у пошкодженні належного останньому транспортного засобу HYUNDAI Accent, д.н.з. НОМЕР_1 .

Судом також встановлено, на момент ДТП, яка сталася 29.08.2020 року о 10:30, на 65 км. + 400 м. а/д Н-22 сполученням Устилуг Луцьк Рівне, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу RENAULT Kangoo, д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ «УПСК» згідно полісу ОСЦПВВНТЗ № 104962511. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 130000 грн. Розмір франшизи складає 1500 грн. (а.с. 12-13).

02.09.2020 року ПрАТ «УПСК» отримано від ОСОБА_1 повідомлення про страховий випадок (а.с. 86).

Відповідно до п. 34.2 ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

09.09.2020 року представником ПрАТ «УПСК» здійснено огляд пошкодженого транспортного HYUNDAI Accent, д.н.з. НОМЕР_1 , та складено Акт огляду транспортного засобу. При даному огляді автомобіля позивач був присутній та своїх заперечень щодо ступеню та кількості зафіксованих пошкоджень останній не заявляв, про

що свідчить його підпис на акті огляду (а.с. 87).

20.07.2021 року ПрАТ «УПСК» отримано від ОСОБА_1 заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 85).

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону, - страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний, у разі визнання вимог заявника обґрунтованими, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

06.08.2021 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «УПСК» укладено угоду про розмір і спосіб здійснення страхового відшкодування (далі Угода), за умовами якої її сторонами визначено, що сума погодженого страхового відшкодування складає 69500 грн. (а.с. 84)

Згідно п. 1 даної Угоди загальний розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу HYUNDAI Accent, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , за вирахуванням розміру безумовної франшизи по полісу № ЕР 104962511 в сумі 1500 грн. складає 69500 грн. та є загальним, остаточним і таким, що не підлягає оскарженню чи зміні.

Пунктом 3 даної Угоди встановлено, що після її підписання та належного виконання Страховиком взятого на себе зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування, ОСОБА_1 не матиме до Страховика будь-яких майнових вимог та претензій стосовно здійснення страхового відшкодування, у тому числі пені, інфляційних витрат та інших фінансових санкцій, за фактом ДТП, яка сталася 29.08.2020 року у смт. Торчин Волинської області за участю забезпеченого у Страховика за полісом ОСЦПВВНТЗ № ЕР 104962511 автомобіля RENAULT Kangoo, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу HYUNDAI Accent, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Пунктом 4 Угоди передбачено, що даний правочин є підставою для скасування (анулювання, відкликання тощо) скарг, заяв, тощо до будь-яких органів державної влади, у т.ч. судових, а також будь-якого роду скарг, заяв потерпілого внаслідок ДТП (його представників) до НБУ та МТСБУ.

Згідно п. 5 Угода набуває чинності з моменту її підписання Сторонами.

20.08.2021 року на виконання умов Угоди ПрАТ «УПСК» було проведено оплату ОСОБА_1 у сумі 69500 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 17652 від 20.08.2021 року (а.с. 88).

Згідно ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із наведеного слідує, що вимоги позивача стосовно стягнення страхового відшкодування, які заявлені до ПрАТ «УПСК» не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1 відповідно до умов Угоди та ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у повному обсязі отримав страхове відшкодування, а ПрАТ «УПСК» здійснило виплату .страхового відшкодування без порушення порядку прийняття рішення страхового відшкодування та здійснило його виплату у порядку та у строки, передбачені законодавством та Угодою.

Тобто, за наслідками складення Акту огляду транспортного засобу від 09.09.2020 року сторонами було визначено усі пошкодження транспортного засобу HYUNDAI Accent, д.н.з. НОМЕР_1 , які виникли у ДТП, яка сталася 29.08.2020 року у смт. Торчин Волинської області та погоджено розмір страхового відшкодування, за наслідками виплати якого ОСОБА_1 втратив право пред`являти ПрАТ «УПСК» майнові вимоги та претензії стосовно відшкодування майнової шкоди.

За наведених обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ПрАТ «УПСК» різниці між здійсненим страховим відшкодуванням та розміром ліміту відповідальності страховика в сумі 60762,08 грн. є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Виходячи із вищевказаного положення законодавства, ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 30525,50 грн. різниці між страховою виплатою та фактично завданою шкодою. Крім того, позивач також пред`являє до останньої вимоги щодо відшкодування йому 1500 грн. франшизи та 30000 грн. моральної шкоди.

Суд вважає вимогу позивача про стягнення з винуватця ДТП суми франшизи обгрунтованою з огляду на наступне.

Згідно п. 12. 1 ст. 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Тобто, франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Із наведеного слідує, що франшизою є ті збитки, які визначені договором страхування, що не відшкодовуються страховиком у разі виникнення страхового випадку, а відтак, у випадку ДТП, відшкодування збитків на суму франшизи в користь потерпілого покладається на винуватця ДТП.

За наведених обставин, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума франшизи за Полісом ОСЦПВВНТЗ № ЕР 10496251 в розмірі 1500 грн.

У свою чергу, на обґрунтування заявленої вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, яку складає різнкузовиці між здійсненою ПрАТ «УПСК» страховою виплатою та фактично завданого йому матеріального збитку, позивач надає рахунок-фактуру № ЛЦ-0002047 від 11.09.2020 року (а.с. 22-23).

Однак, вищевказаний документ суд до уваги не приймає, оскільки такий жодним чином не свідчить про ту обставину, що усі перераховані у ньому деталі (комплектуючі) до автомобіля HYUNDAI Accent, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , в кількості 85-ти найменувань, були необхідні для усунення наслідків, які були спричинені даному транспортному засобу саме за наслідками розглядуваної ДТП, а не у зв`язку із його експлуатацією позивачем у повсякденному житті.

При цьому, суд звертає увагу на колосальну різницю (понад 90000 грн.) між визначеним розміром страхового відшкодування, який був погоджений ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_1 на підставі Угоди про розмір і спосіб здійснення страхового відшкодування від 06.08.2021 року та який, за домовленістю останніх, повинен був покрити усю вартість відновлювальних робіт належного позивачу автомобіля, з однієї сторони, та визначеною ТзОВ «Богдан-Авто Луцьк» вартістю придбання деталей (комплектуючих) для проведення ремонтних робіт, що зазначені у рахунок-фактурі № ЛЦ-0002047 від 11.09.2020 року.

Поряд з цим, суд наголошує, що в ході розгляд справи стороною позивача не було заявлено клопотання про призначення у справі судової транспортно-товарознавчої експертизи з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 внаслідок ДТП.

Суд не приймає до уваги квитанції № 0.0..1 від 08.09.2021 року, № 0.0..1 від 09.09.2020 року АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 25, 31-б), рахунок фактуру № ЛЦ-0002045 від 09.09.2020 року та акт виконаних робіт № ЛЦ-0001271 від 09.09.2020 року ТзОВ «Богдан-Авто Луцьк» (а.с. 26, 27), оскільки дані докази не містять відомостей, які є предметом доказування у даній справі та не дають підстав стверджувати, що витрати були понесені саме у зв`язку із усуненням наслідків ДТП 29.08.2020 року.

З аналогвічних підстав судом не приймаються до уваги Акти виконаних робіт № БЛБЛ0001439, № БЛБЛ0001679 та № БЛКУ0000376 (усі) від 13.10.2021 року (а.с. 29, 31, 39) а також квитанції № 0.0..1, № 0.0..1 та № 0.0..1 від 13.10.2021 року (а.с. 28, 31-а, 40), та враховує, що вказані документи датовані більш ніж через рік після ДТП, тобто, що зазначені у даних доказах суми коштів необхідні для усунення саме тих механічних пошкоджень автомобіля HYUNDAI Accent, д.н.з. НОМЕР_1 , які виникли в результаті спірної ДТП.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від: характеру моральних страждань, виду психічних страждань у вигляді занепокоєння, страху та відчаю; істотності вимушених змін у житті потерпілих, які можуть бути частково відновлені.

Справедливість, добросовісність та розумність згідно з п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із засад цивільного законодавства. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003).

Суд вважає доведеним, що дії відповідача ОСОБА_2 у даному випадку були неправомірними і цими неправомірними діями позивача було завдано моральну шкоду, між діями відповідача, що призвели до порушення законних прав позивача та наслідками в вигляді пошкодження належного останньому майна, моральних стражданнях у зв`язку з цим є причинно-слідчий зв`язок.

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із ступеня завданих позивачу моральних страждань, що були викликані погіршенням технічного і естетичного стану його транспортного засобу, виникненням побутових незручностей, пов`язаних із неможливістю експлуатації належного йому майна, необхідністю прикладення психологічних, часових та матеріальних затрат для відновлення свого порушеного права (доведення вини ОСОБА_2 у ДТП та, навпаки, своєї невинуватості).

Тому, виходячи з принципів розумності й справедливості, з врахуванням конституційної значимості забезпечення здійснення права володіння, користування і розпорядження своєю власністю, а також характеру і обсягу моральних страждань, яких зазнав позивач, суд вважає за необхідне стягнути з винуватця ДТП на користь ОСОБА_1 5000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Отже, позовні вимоги, адресовані позивачем саме до відповідача ОСОБА_2 підлягають до часткового задоволення, а саме: в частині стягнення франшизи в розмірі 1500 грн. та відшкодуванні моральної шкоди в сумі 5000 грн.

У свою чергу, жодним чином є необґрунтованими вимоги про стягнення з відповідачів витрат, пов`язаних з розглядом справ про адміністративне правопорушення за наслідками складення адміністративних матеріалів як щодо ОСОБА_2 , так і щодо ОСОБА_1 , оскільки будь-які докази на підтвердження даних обставин стороною позивача не надано.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на надані стороною позивача докази, суд, з урахуванням положень ст. 137 ЦПК України, вважає обґрунтованими витрати, пов`язані з розглядом даної справи, щодо сплаті судового збору в загальному розмірі 2220,28 грн. (а.с. 1-2) та оплати правничої допомоги в розмірі 10000 грн. (а.с. 47-48), однак, враховуючи часткове задоволення позову, виходячи з приписів ст. 141 ЦПК України, такі витрати підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Так, у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «УПСК» судом було відмовлено у повному обсязі, а тому будь-яка частина понесених позивачем судових витрат по справі стягненню з страхової компанії не підлягає.

Позовні вимоги, заявлені до ОСОБА_2 були задоволені судом на 5,2937 % (загальна ціна позову 122787,58 грн.; вимоги до ОСОБА_2 62025,50 грн. з яких задоволено на загальну суму 6500 грн.; Розрахунок: 6500 / 122787,58 х 100).

За наведених обставин, витрати, пов`язані із розглядом даної справи, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 становлять 117,53 грн. судового збору (Розрахунок: 2220,28 х 5,2937 /100) та 529,37 грн. на оплату правничої допомоги (Розрахунок: 10000 х 5,2937/100).

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до ПрАТ «УПСК», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

На підставі ст.ст. 22, 23, 988, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 51, 77-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежна страхова компанія», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу в сумі 1500 грн., на відшкодування моральної шкоди 5000 грн., а всього 6500 (шість тисяч п`ятьсот) грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 117 (сто сімнадцять) грн. 53 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 529 (п`ятсот двадцять дев`ять) грн. 37 коп.

В іншій частині заявлених вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежна страхова компанія», адреса місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40, .

Повний текст рішення складений 09 грудня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська