Справа № 502/126/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:

ОСОБА_2

про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позову з урахуванням уточнень від 11.05.2022 р. позивач ОСОБА_1 зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_3 , який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . останні роки батько хворів і потребував постійного нагляду, у зв`язку з чим проживав у своєї доньки ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Після смерті батька відкрилась спадщина до якої входять: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,3946 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і ведення особистого селянського господарства.

Позивач не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька у встановлений законодавством строк, оскільки був переконаний, що належним спадкодавцем, який прийняв спадщину, була мати позивача і дружина спадкодавця, відповідно, ОСОБА_4 , яка була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем.

Згодом з`ясувалося, що шлюб між батьками позивача було розірвано 07.08.2010 року.

Тому спадкоємцями першої черги за законом є позивач та його сестра ОСОБА_5 , яка не виявила бажання прийняти спадщину.

У зв`язку з тим, що батьки не повідомили позивача про розірвання шлюбу, позивач вважає, що з поважних причин пропустив строк на прийняття спадщини, тому просив суд ухвалити рішення, яким визначити додатковий строк для подачі ним до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 23.05.2022 р. за позовом ОСОБА_1 відкрито провадження у справі та призначене підготовче судове засідання.

30.05.2022 р. до суду надійшла заява представника відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі представника відповідача.

30.08.2022 р. до суду надійшла заява позивача про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

28.10.2022 р. до суду надійшла заява третьої особи ОСОБА_2 про підтримання позовних вимог ОСОБА_1 та розгляд справи у її відсутність.

28.11.2022 р. ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд ухвалює рішення за їх відсутності на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши доводи позивача, викладені в позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 17.05.2019 р. Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Десантне Кілійського району Одеської області /а.с. 7/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , вбачається, що батьками позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , записано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 /а.с. 10/.

Як вказано в свідоцтві про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 12.12.2018 р., після реєстрації розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дружині залишено прізвище « ОСОБА_6 » /а.с. 14/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , вбачається, що батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , записано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 /а.с. 19/.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_9 » /а.с. 20/.

З довідки, виданої 05.10.2021 р. виконавчим комітетом Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 550 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останні роки свого життя знаходився та проживав у своєї доньки, а саме ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з тяжким станом здоров`я, оскільки потребував постійного нагляду за ним, де у зв`язку з тяжкою хворобою і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 25/.

З виписки з погосподарської книги, виданої старостою Лісківського старостинського округу № 2 виконавчого комітету Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті. На день його смерті за вказаною адресою була зареєстрована ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 згідно даних погосподарської книги № 1 за 2018-2022 роки /а.с. 26/.

Відповідно до свідоцтва № НОМЕР_6 про право власності на будівлю та рішення виконавчого комітету Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області від 10.10.2002 р., ОСОБА_3 належало на праві власності домоволодіння в АДРЕСА_1 /а.с. 28-29/.

Листом від 30.07.2021 р. № 187/01-16 приватний нотаріус Одеського районного нотаріального округу Чос О.П. роз`яснила ОСОБА_1 про неможливість заведенням спадкової справи, оскільки відсутня довідка з останнього місця проживання померлого та відсутні документи, які підтверджують факт своєчасного прийняття спадщини /а.с. 32/.

При ухваленні рішення судом застосовані наступні релевантні правові норми.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно ч.3 до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як зазначено у п. 24 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд у Постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, перелік поважних причин законом не визначений та формально не обмежений.

Позивач в обґрунтування поважності пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини послався на те, що він був переконаний, що спадщину прийняла його мати як дружина спадкодавця і, відповідно, спадкоємець першої черги за законом, як і позивач.

І лише після з`ясування того факту, що мати позивача на час відкриття спадщини не перебувала у шлюбі зі спадкодавцем, позивач вирішив прийняти спадщину, що і стало підставою для його звернення до суду з даним позовом.

Наведена позивачем причина, на переконання суду, з огляду на встановлені по справі обставини і досліджені докази, не була пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення ним дій, спрямованих на прийняття спадщини за законом. Виглядають сумнівними посилання позивача на те, що він про розірвання шлюбу батьків дізнався лише багато років потому і що були непереборні перешкоди для нього в отриманні вказаної інформації від них огляду на те, що він є їх кровним родичем.

Також суд зауважує, що з листа нотаріуса та свідоцтва про смерть батька позивача і довідки виконавчого комітету Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області вбачається, що фактичне місце проживання та, відповідно, місце відкриття спадщини відносилось до території Вилківської територіальної громади, а не Кілійської територіальної громади і зі спадкодавцем на момент смерті постійно проживав інший спадкоємець першої черги за законом, який залучений у даній справі позивачем в якості третьої особи.

При цьому пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в його задоволенні.

Довідка за місцем реєстрації спадкоємця видана лише на підставі даних погосподарського обліку і не враховує фактичне місцезнаходження спадкодавця на момент відкриття спадщини.

Також суд враховує, що позивачем не надано доказів та не заявлено клопотань перед судом про витребування відомостей щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , що з огляду на встановлений ст. 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства позбавляє суд встановити обставини щодо кола осіб, за заявою який потенційно могла бути відкрита спадкова справа.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1216-1217, 1261, 1272 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його складення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников