Провадження №2/523/4620/22
У Х В А Л А

05.12.2022 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Орлова В.Я.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 523/12666/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа № 523/12666/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Суд констатує, що від позивача ОСОБА_3 надійшла заява про забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача, а саме житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Обґрунтовуючи вимоги даної заяви позивач вказує на те, що 05.12.2016 року між ним та ОСОБА_2 був укладений правочин у формі розписки, відповідно до якої відповідач отримав в борг грошову суму в розмірі 15000,00 дол. США, які були надані для проведення будівельно ремонтних робіт з належному йому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно умов, визначених сторонами ОСОБА_2 повинен був повернути борг до 31.12.2019 року, однак своїх зобов`язань не виконав. А тому, позивач вважає, що для забезпечення даного позову необхідно накласти арешт на вказане майно.

Учасники справи у підготовче судове засідання не з`явилися, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви та справи, суд доходить наступного висновку.

Згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно приписів ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень Постанови № 9 Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, позивач вказує на те, що необхідно вжити вказані заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить відповідачу

Так, ОСОБА_1 до матеріалів позову додав копію Договору купівлі продажу від 02.04.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Підгірняк О.А., відповідно до якого ОСОБА_2 набув у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, суд констатує, що вказана копія Договору купівлі продажу від 02.04.2016 року не підтверджує факту належності вказаного житлового будинку відповідачу станом на день звернення до суду з даним позовом, тоді як вжиття заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на майно може порушити права інших осіб на володіння та розпорядження своїм майном.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступного: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою до суду. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову ст. 151 ЦПК України.

Разом з цим, дана заява не містить належного та достатнього обґрунтування доцільності вжиття заходів забезпечення позову, позивачем не зазначено обставини, що підтверджені належними доказами, які свідчать про існування реальної загрози відчуження відповідачем належного йому майна.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є саме підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими заявник пов`язує застосування певного виду забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, що в свою чергу забезпечить позивачу реальне та ефективне виконання рішення суду.

Таким чином, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 в заяві про забезпечення позову не навів достатнє обґрунтування необхідності забезпечення позову, а саме існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі не накладення заходів забезпечення позову, вчинення ОСОБА_2 дій, які дають підстави вважати про його намір відчужити житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та самого факту належності відповідачу вказаного житлового будинку на сьогоднішній день, що позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно приписів ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Однак, судом встановлено, що до поданої позивачем ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову не додано документу про сплату судового збору.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Дослідивши матеріали заяви, враховуючи те, що ухвала про забезпечення позову по своїй суті є виконавчим документом, суд приходить до переконання, що подана позивачем ОСОБА_1 заява про забезпечення позову є необґрунтована, не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а тому підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 149 - 153 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 523/12666/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили негайно з моменту її підписання .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер