Справа № 336/543/22
Пр. № 2/336/2529/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 грудня 2022 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Логистик Групп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором,

В С Т А Н О В И В :

20 січня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення суми невиконаного грошового зобов`язання з урахуванням встановленої законом відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

В заяві зазначив, що 4 вересня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Логистик Групп» та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу № 0409-01, відповідно до якого позивач оплатно передав відповідачу у власність твердопаливний котел 13 кВт. Договором передбачені певні умови щодо порядку оплати відповідачем товару, які полягають у сплаті покупцем авансу в сумі 4500 грн. та подальшому щомісячному внесенні суми, що залишилась, в розмірі 15500 грн. протягом чотирьох місяців платежами по 3875 грн. На виконання умов договору відповідач сплатив 4000 грн. авансу та перший платіж в сумі 3875 грн., не виконавши зобов`язання на суму 11 625 грн. В той же день, коли був укладений договір купівлі-продажу, а саме: 4 вересня 2021 року, укладений договір поруки, за яким відповідач ОСОБА_2 поручилася за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором купівлі-продажу шляхом прийняття на себе солідарної відповідальності боржника за основним зобов`язанням. У зв`язку з невиконанням боржниками солідарного зобов`язання позивач направив відповідачам претензію з вимогою про сплату боргу, яка залишена відповідачами без задоволення. Посилаючись на обов`язковість виконання зобов`язання, позивач просить стягнути з відповідачів суму основного боргу в розмірі 11625 грн. та покласти на відповідачів встановлену законом відповідальність за порушення грошового зобов`язання у виді трьох процентів річних, а також стягнути встановлену договором неустойку за порушення строків оплати за поставлений товар у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Судовий збір, сплачений позивачем напередодні звернення до суду, у сумі 2481 грн. просить присудити йому з відповідачів.

Ухвалою судді від 02.02.2022 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Заходи забезпечення позову, доказів судом не застосовувались.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду письмове звернення, яке містять прохання про задоволення позову і вирішення справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Наведені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду у відсутність представника позивача.

Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явилися з невідомих причин, відзиву на позов, клопотань про відкладення судового засідання або про розгляд справи у їх відсутність не надали.

За згаданих обставин зі згоди представника позивача, висловленої у його письмовому зверненні, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України ухвалює про вирішення спору при заочному розгляді.

Оцінивши доводи заяви, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Із змісту статті 509 ЦК України, що встановлює поняття та підстави виникнення зобов`язання, випливає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків в силу ст. 11 ЦК України є, зокрема, договори та інші правочини.

Судом встановлено, що 4 вересня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Логистик Групп» та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу № 0409-01, відповідно до якого позивач передав відповідачу твердопаливний котел 13 кВт. Договором передбачені певні умови щодо порядку оплати відповідачем товару, які полягають у сплаті покупцем авансу в сумі 4500 грн. та подальшому щомісячному внесенні суми, що залишилась, в розмірі 15500 грн. протягом чотирьох місяців платежами по 3875 грн.. На виконання умов договору відповідач сплатив 4000 грн. авансу та перший платіж в сумі 3875 грн., не виконавши зобов`язання на суму 11 625 грн. В той же день, коли був укладений договір купівлі-продажу, а саме: 4 вересня 2021 року, укладений договір поруки, за яким відповідач ОСОБА_2 поручилася за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором купівлі-продажу шляхом прийняття на себе солідарної відповідальності боржника за основним зобов`язанням (а. с. 12-18).

Сторони в справі пов`язують правовідносини, що виникають з зобов`язань за договором купівлі-продажу, за яким одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Факт виконання позивачем обов`язку передати товар у власність покупцеві підтверджує акт прийому-передачі від 04.09.2021 року, за яким товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Логистик Групп» передало у власність ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 прийняв твердопаливний котел ТМ Skrat13 кВт (а. с. 15).

Загальні умови виконання зобов`язання встановлені статтею 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно до вимог договору та цивільного законодавства.

Як зазначено в статті 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Зокрема, забезпечення виконання зобов`язання порукою полягає в тому, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

За змістом ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Договором поруки між позивачем і ОСОБА_2 визначено, що поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником свого обов`язку в повному обсязі і відповідає перед кредитором за порушення боржником зобов`язання, та не встановлено додаткової (субсидіарної) відповідальності поручителя, тому за загальним правилом вона відповідає за порушення основного зобов`язання ОСОБА_1 як солідарний боржник.

Договорами купівлі-продажу та поруки встановлений кінцевий строк виконання зобов`язання, який спливає 5 січня 222 року.

Означений строк порушений відповідачами, оскільки на час звернення до суду у відповідачів залишилась невиконаною частина зобов`язання, тому суд знаходить ґрунтовними вимоги позову про солідарне стягнення з відповідачів основного боргу в розмірі 11625 грн.

Одним з видів забезпечення зобов`язання, як зазначено, є сплата неустойки (штрафу, пені), якою в силу ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, за змістом ст. 551 ЦК України.

Договором між сторонами встановлена відповідальність покупця у разі порушення термінів оплати майна у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочки, тому підлягає задоволенню і вимога про застосування вказаного способу забезпечення виконання зобов`язання та солідарне стягнення з боржника і поручителя обчисленої у відповідності до п. 5.1. договору № 0409-01 від 04.09.2021 року пені в сумі 170 грн. 82 коп.

Главою 51 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання та відповідальність за порушення зобов`язання.

Зокрема, статтею 625 ЦК України внормовано відповідальність за порушення грошового зобов`язання, за змістом якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та у випадку прострочки виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В розумінні Законів України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (Про банкрутство)», «Про фінансову реструктуризацію», Кодексу України з процедур банкрутства грошове зобов`язання це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загально-обов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях.

За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має права вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Такі висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі № 758/1303/15-ц.

Порушуючи питання про притягнення відповідачів до відповідальності, встановленої статтею 625 ЦК України, тобто до відповідальності за порушення грошового зобов`язання, позивач посилається на ті обставини, що станом на день звернення до суду існує заборгованість покупця щодо оплати у повному обсязі набутого товару.

Враховуючи, що у відповідача ОСОБА_1 існує невиконане грошове зобов`язання перед позивачем в сумі 11625 грн., суд знаходить всі підстави для задоволення і вказаної вимоги позову та покладення на відповідачів відповідальності за порушення грошового зобов`язання шляхом солідарного стягнення з них на користь позивача 97 грн. 15 коп. інфляційних втрат та трьох відсотків річних в сумі 59 грн. 56 коп.

Судовий збір, попередньо оплачений позивачем, у відповідності до правил цивільного процесуального законодавства належить стягнути з відповідачів на його користь в рівних частках.

Керуючись ст. ст. 3, 526, 625, 611, 624 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 77-81, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Логистик Групп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , солідарно на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Логистик Групп», м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 3-г, ЄДРПОУ 90, грошові кошти за порушення виконання грошового зобов`язання в сумі 11 952 грн. 53 коп.

Стягнути з з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Логистик Групп» по 1240 грн. 50 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізької апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів після його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О.В. Щаслива