ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

23 лютого 2022 року м. Херсон

Єдиний унікальний номер справи: 766/2762/19

Номер провадження: 22-ц/819/154/22

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Вейтас І.В., Семиженка Г.В.

секретар Плохотніченко А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

відповідач ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 16 листопада 2021 року, постановлену у складі судді Прохоренко В.В., у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа - Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку "Миру-35-люкс" про усунення перешкод у користуванні та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і ухвали суду першої інстанції

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 посилався на те, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01.08.2019 року його позовні вимоги задоволено, а саме усунуто перешкоди ОСОБА_1 у користуванні приміщенням спільної сумісної власності багатоквартирного будинку шляхом зобов`язання демонтувати самочинно збудовані перегородки: ОСОБА_2 до квартир АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 до квартир АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 до квартир АДРЕСА_3 . Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 768,40 грн., тобто по 256,13 грн. з кожного. Постановою Херсонського апеляційного суду від 10.12.2019 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01.08.2019 року скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі. Крім того, 11.02.2020 року Херсонським апеляційним судом постановлено додаткову постанову про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 6 153,50 грн. на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 1 153,50 грн.

У січні 2020 року він звернувся до Верховного суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Херсонського апеляційного суду та постановити нову в якій рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01.08.2019 року залишити в силі. 08.04.2020 року постановою Верховного Суду вищевказану постанову Херсонського апеляційного суду від 10.12.2019 року скасовано, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01.08.2019 року залишено в силі. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання касаційної скарги, по 512,26 грн. з кожного.

29.04.2020 року до Херсонського міського суду із заявою про видачу виконавчого листа по додатковому рішенню Херсонського апеляційного суду від 11.02.2020 року звернулася ОСОБА_2 , якій було видано вказаний виконавчий лист 21.05.2020 року відповідальним працівником Херсонського міського суду Херсонської області.

Вважає вказаний виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, оскільки постановою Верховного Суду від 08.04.2020 року постанову апеляційного суду від 10.12.2019 року скасовано, а рішення Херсонського міського суду залишено без змін, а у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення також втрачає силу, що також зазначено і у п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 19.09.2009 року, яка є чинною. У зв`язку з чим просив визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано виконавчий документ (виконавчий лист), виданий 21.05.2020 Херсонським міським судом Херсонської області у цивільній справі 766/2762/19 на підставі додаткової постанови Херсонського апеляційного суду від 11.02.2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 третя особа - Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку "Миру-35-люкс" про усунення перешкод у користуванні та зобов`язання вчинити певні дії, на ім`я стягувача ОСОБА_2 таким, що не підлягає виконанню.

Задовольняючи заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки постанову Херсонського апеляційного суду від 10.12.2019 року скасовано судом вищої інстанції, тому видача ОСОБА_2 виконавчого листа за додатковою постановою Херсонського апеляційного суду від 11.02.2020 року, яка також втратила силу у зв`язку із скасуванням основного рішення, є помилковим.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просять ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 . Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції належним чином не дослідив обставини по справі та не звернув уваги на те, що додаткова постанова суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 до суду касаційної інстанції оскаржена не була, відповідно Верховним Судом не переглядалась та не скасовувалась. Тобто, до теперішнього часу, додаткова постанова Херсонського апеляційного суду від 11.02.2020 року є такою, що набрала законної сили та, відповідно до ст.18 ЦПК України та ст.129-1 Конституції України, є обов`язковою до виконання. ОСОБА_1 достеменно було відомо про можливість та необхідність оскарження додаткової постанови, проте він її не оскаржив до Верховного Суду, що свідчить про його згоду з прийнятим судом апеляційної інстанції рішенням.

Заперечень на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило.

Фактичні обставини справи

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01.08.2019 року в справі №766/2762/19 вимоги ОСОБА_1 задоволено, усунуто перешкоди ОСОБА_1 у користуванні приміщенням спільної сумісної власності багатоквартирного будинку шляхом зобов`язання демонтувати самочинно збудовані перегородки: ОСОБА_2 до квартир АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 до квартир АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 до квартир АДРЕСА_3 . Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 768,40 грн., тобто по 256,13 грн. з кожного (т.1 а.с.41-42)..

Постановою Херсонського апеляційного суду від 10.12.2019 року вищевказане рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01.08.2019 року скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі (т.1 а.с.180-185).

Додатковою постановою Херсонського апеляційного суду від 11.02.2020 року постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 6153,50 грн., та на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 1 153,50 грн.(т.1 а.с.249-253).

Постановою Верховного Суду від 08.04.2020 року постанову Херсонського апеляційного суду від 10.12.2019 року скасовано, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01.08.2019 року залишено в силі, стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання касаційної скарги, по 512,26 грн ., з кожного (т.2 а.с.76-82).

При цьому додаткову постанову Херсонського апеляційного суду від 11.02.2020 року скасовано не було.

З матеріалів справи вбачається, що 21.05.2020 року Херсонським міським судом Херсонської області за заявою ОСОБА_2 було видано виконавчий лист №766/2762/19 про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , судових витрат у розмірі 6 153 грн. 50 коп.(шість тисяч сто п`ятдесят три гривні 50 коп.) (т.2 а.с.84).

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до приписів ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання, а контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Так, підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, визначені у частині 2 статті 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, словосполучення «або з інших причин» стосується словосполучення «якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням» та не надає розширеного тлумачення підстав, за наявності яких суд може визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяють на дві групи: 1) матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання); 2) процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо (правова позиція Верховного Суду у постановах від 16 січня 2018року у справі № 755/15479/14-ц та від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11).

Аналіз змісту ст.432 ЦПК України дає підстави для висновку, що перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права. У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного або незаконного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження (правова позиція у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11).

Звернувшись до суду з заявою про визнання виконавчого листа, виданого на виконання додаткової постанови Херсонського апеляційного суду від 11.02.2020 року, таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 обґрунтовував її тим, що постановою Верховного Суду від 08.04.2020 року постанову апеляційного суду від 10.12.2019 року скасовано, а рішення Херсонського міського суду залишено без змін, а тому у разі скасування основного рішення у справі ухвалене додаткове рішення суду також втрачає свою силу, що унеможливлює його виконання.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини по даній справі, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки заявником надано належні та допустимі докази на підтвердження заявлених ним вимог та доведено наявність правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у розумінні положень ст. 432 ЦПК України.

Посилання апелянта на те, що додаткова постанова Херсонського апеляційного суду від 11.02.2020 року є такою, що набрала законної сили, ніким не оскаржувалася та не переглядалася, а тому, відповідно до ст.18 ЦПК України та ст.129-1 Конституції України, є обов`язковою до виконання, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу, а тому відсутність касаційної скарги на додаткове рішення не є тією обставиною, що вимагає вирішення питання про скасування додаткового рішення у зв`язку зі скасуванням основного рішення суду. Тобто, аналіз характеру спірних правовідносин, а також встановлені судом обставини свідчать про помилковість видачі судом виконавчого листа на додаткове рішення суду.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав належної оцінки обставинам справи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для її задоволення і скасування оскарженого судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 374,375, 381-384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 16 листопада 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 лютого 2022 року.

Головуючий С. В. Радченко

Судді: І.В. Вейтас

Г.В. Семиженко