Справа № 357/9332/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

13 липня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бебешко М. М. ,

при секретарі - Кравченко О. Г.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В :

10 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач є батьком її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З червня 2019 року через нанесення відповідачем тілесних ушкоджень позивачу, останні почали проживати окремо. Відповідач самоусунувся від виховання та матеріального утримання сина, не цікавиться здоров`ям сина, завдає тілесні ушкодженню позивачці в присутності дитини. Починаючи з 2019 року відповідач уникає зустрічей з сином. Також відповідач є наркоманом та засуджений до покарання у виді позбавлення волі. За таких обставин позивач просить задоволити позовні вимоги.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 10 серпня 2021 року, вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.

Ухвалою суду від 08 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05 листопада 2021 року. Вказаною ухвалою зобов`язано службу у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області подати суду письмовий висновок розв`язання спору та подання щодо призначення опіки.

У зв`язку з неявкою учасників справи в підготовче засідання, призначене на 24 червня 2021 року, підготовче засідання у справі відкладено на 20 серпня 2021 року.

За клопотанням представника третьої сторони від 05 листопада 2021 року підготовче засідання у справі відкладено на 24 грудня 2021 року.

24 грудня 2021 року на адресу суду надійшов лист державної установи «Київський слідчий ізолятор» від 16 листопада 2021 року про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 направлений у розпорядження державної установи «Житомирська виправна колонія № 4».

Через неявку сторін в підготовче засідання, призначене на 24 грудня 2021 року, останнє відкладено на 15 лютого 2022 року.

06 січня 2022 року на адресу суду від представника третьої особи надійшло рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 947 від 28 грудня 2021 року про вирішення судового спору щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно його малолітнього сина ОСОБА_3

16 лютого 2022 року підготовче засідання у справі відкладено через неяку сторін на 22 березня 2022 року. Цього ж дня судом повідомлено державну установу «Житомирська виправна колонія № 4», в якій відбуває покарання ОСОБА_2 про надходження позову до останнього та призначення підготовчого засідання у справі.

23 березня 2022 року підготовче засідання у справі відкладено через неяку сторін на 17 травня 2022 року.

17 травня 2022 року на адресу суду надійшов лист від представника третьої особи про розгляд справи за його відсутності.

17 травня 2022 року на адресу суду надійшла заява від позивача про розгляд справи за її відсутності, підтримання нею позовних вимог в повному обсязі та відсутність заперечень щодо заочного розгляд у справи.

Ухвалою суду від 17 травня 2022 року закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 14 червня 2022 року.

Через неявку сторін в судове засідання, призначене на 14 червня 2022 року, останнє відкладено на 13 липня 2022 року.

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлений судом через державну установу "Житомирська виправна колонія № 4", в якій останній відбуває покарання у виді позбалвення волі.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про його народження. В графі «Батько» даного свідоцтво записаний ОСОБА_2 , в графі «Мати» - ОСОБА_1 .

Відповідно до листів Білоцерківського відділу поліції ГУНП в Київській області за зверненнями від 04.06.2019 року та від 08.06.2019 року відносно ОСОБА_2 складено адміністративні протоколи за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2021 року у справі № 357/11387/19 ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України на підставі ч.1 ст. 49 КК України. Згідно даної ухвали, 02 червня 2019 року близько 14.30 год. ОСОБА_2 , перебуваючи зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_1 в одній із кімнат за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті виниклого конфлікту, діючи з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_1 лівою та правою рукою близько 10 ударів по ногах та голові. На підтвердження вказаного позивачем долучено до матеріалів справи висновок спеціаліста Київського обласного бюро судово-медичної експертизи.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2021 року у справі № 357/11387/19 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України та засуджено до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

ОСОБА_2 , відповідно до довідки поліклініки Білоцерківської центральної районної лікарні від 25.09.2019 року, з 2012 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «Синдром залежності від канабіоїдів».

Томилівською гімназією 27 липня 2021 року видано довідку про те, що вихованням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 займається ОСОБА_1 . Батько дитини ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні та навчанні дитини, не спілкується з вчителями, не забирає дитину додому, не відвідує батьківські збори.

Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 947 від 28 грудня 2021 року вирішено, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Статтею 164 Сімейного кодексу України (надалі СК України) зазначено підстави позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття.

Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки кримінального правопорушення, він письмово повідомляє про це орган досудового розслідування, який в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, розпочинає досудове розслідування.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, відповідно до статті 165 СК України, мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Статтею 166 СК України описано правові наслідки позбавлення батьківських прав. Так, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини.

Так, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Порядок і розміри відшкодування витрат на перебування дитини в прийомній сім`ї, сім`ї патронатного вихователя, дитячому будинку сімейного типу, будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, школі-інтернаті чи іншому закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлюються законодавством.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

У разі відмови від надання дитині необхідної медичної допомоги, якщо це загрожує її здоров`ю, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність згідно з законом. Медичні працівники у разі критичного стану здоров`я дитини, який потребує термінового медичного втручання, зобов`язані попередити батьків або осіб, які їх замінюють, про відповідальність за залишення дитини в небезпеці.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ст.9 Конвенції).

Згідно роз`яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів свідчить про те, що відповідач ОСОБА_2 самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітнього сина ОСОБА_3 , не цікавиться його навчанням, не забезпечує за нею необхідного догляду: харчування, медичного догляду та лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, як складову виховання, не спілкуються з дитиною обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу сина; застосовує в присутності фізичне насильство щодо його матері, тому суд дійшов висновку, що в інтересах дитини, є доцільним позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 4, 12, 81, 89, 141, 265, 268, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_2 . Місце відбування покарання: державна установа «Житомирська виправна колонія № 4», місто Житомир, вулиця Незалежності, будинок 172.

Третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області. Місцезнаходження: 09107, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Першотравнева, будинок 8. Код .

СуддяМ. М. Бебешко