Справа№592/3366/22
Провадження №2-о/592/74/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, яку підтримав у клопотанні про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що 21.08.1979 року його було прийнято учнем оператора верстатів з числовим програмним управлінням в цех № 10 «Заводу чесальних машин м. Іваново», де 05.02.1980 року заведено трудову книжку серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 . Досягнувши пенсійного віку, заявник звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області з питанням з питанням вирахування трудового стажу та призначення пенсії.

Рішенням ГУ ПФУ в Сумській області № 77 від 01.02.2022 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого у встановленому законом порядку: до загального стажу не зараховано період навчання з 01.09.1977 року по 25.02.1981 року, оскільки у трудовій книжці не зазначено дати видачі диплому; період роботи з 21.08.1979 року по 01.02.1980 року через відсутність дати наказу про прийняття на роботу (проходження практики), номера і дати наказу про звільнення; період роботи з 01.04.1981 року по 06.05.1981 року відсутність номера наказу про звільнення; період роботи з 15.08.1984 року по 20.07.1990 року на сторінці трудової книжки, де міститься запис про звільнення, відсутній підпис та печатка, має місце перенесення на іншу сторінку, що суперечить порядку ведення трудових книжок. Тобто, відповідальним працівником, котрий здійснював заповнення трудової книжки, допущені неточності, зокрема не написання номерів наказів та невірне перенесення записів на іншу сторінку, що позбавляє можливості зарахування періодів навчання та роботи ОСОБА_1 до загального страхового стажу при призначенні пенсії. Тому заявник просить суд встановити факт належності ОСОБА_1 трудової книжки серія НОМЕР_1 із записами про всі періоди роботи і навчання, зазначені в ній, заведеної 05.02.1980 року уповноваженою особою «Заводу чесальних машин м. Іваново».

Ухвалою суду від 08.06.2022 року відкрито провадження в даній цивільній справі та призначено по справі судове засідання з викликом сторін.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій при вирішенні спору поклався на розсуд суду.

Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 21.08.1979 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було прийнято учнем оператора верстатів з числовим програмним управлінням в цех № 10 «Заводу чесальних машин м. Іваново», а 05.02.1980 року на його ім`я заповнено трудову книжку серія НОМЕР_1 , в якій містяться відомості про трудову діяльність працівника (а.с.8-13).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 77 від 01.02.2022 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого у встановленому законом порядку: до загального стажу не зараховано період навчання з 01.09.1977 року по 25.02.1981 року, оскільки у трудовій книжці не зазначено дату видачі диплому; період роботи з 21.08.1979 року по 01.02.1980 року через відсутність дати наказу про прийняття на роботу (проходження практики), номера і дати наказу про звільнення; період роботи з 01.04.1981 року по 06.05.1981 року відсутність номера наказу про звільнення; період роботи з 15.08.1984 року по 20.07.1990 року на сторінці трудової книжки, де міститься запис про звільнення, відсутній підпис та печатка, має місце перенесення на іншу сторінку, що суперечить порядку ведення трудових книжок (а.с.15).

За твердженням заявника, відповідальним працівником, котрий здійснював заповнення трудової книжки у визначений період, допущено неточності, зокрема не зазначено номери (дати) наказів та здійснено помилкове перенесення записів на іншу сторінку, що позбавляє можливості зарахувати періоди навчання і роботи ОСОБА_1 до загального страхового стажу при призначенні пенсії за віком.

Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року № 162, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (заповнення трудової книжки), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Заповнення трудової книжки вперше проводиться адміністрацією установи в присутності робітника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

Всі записи здійснюються акуратно, пір`яною або кульковою ручкою, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольору.

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та інші виправлення здійснюються адміністрацією того підприємства, де було зроблено відповідний запис.

Якщо підприємство, яке здійснило неправильний або неточний запис, ліквідоване, виправлення вносяться правонаступником, а за його відсутності вищестоящею організацією, якій було підпорядковане ліквідоване підприємство.

Частиною 1 статі 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 та п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суди в порядку окремого провадження, крім іншого, розглядають справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Разом з тим, судовим розглядом було встановлено, що факт належності трудової книжки серія НОМЕР_1 , заповненої 05.02.1980 року, саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органом Пенсійного фонду України не оспорюється.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, ОСОБА_1 фактично просить підтвердити наявність трудового стажу у період навчання і роботи з 01.09.1977 року по 25.02.1981 року, з 21.08.1979 року по 01.02.1980 року, з 01.04.1981 року по 06.05.1981 року та з 15.08.1984 року по 20.07.1990 року, який є необхідним для призначення пенсії за віком. Проте, з таким твердженням заявника суд погодитися не може, виходячи з наступного.

Статтею 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У судовому порядку, згідно із п. 26 зазначеного Порядку, встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в ньому, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Таким чином, встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.09.2019 року по справі № 198/623/18 (провадження № 14-369цс19) та відповідає практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (постанови: від 10.03.2020 року по справі № 556/132/18 (провадження № 61-44101св18), від 13.11.2019 року по справі № 559/2652/16-ц (провадження № 61-28244св18), від 11.09.2019 року по справі № 401/2020/17-ц (провадження № 61-3570св19), від 24.10.2019 року по справі № 523/30/17 (провадження № 61-12771св18), від 10.06.2020 року по справі № 347/576/18 (провадження № 61-45995св18).

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність залишення заяви ОСОБА_1 без задоволення, оскільки факт належності трудової книжки серія НОМЕР_1 , заповненої 05.02.1980 року, органами державної влади, підприємствами, установами та організаціями не оспорюється, а питання щодо підтвердження наявності трудового стажу не можуть вирішуватися в порядку окремого провадження.

Керуючись ст. ст. 4, 76-83, 264, 265, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги через Ковпаківський районний суд м. Суми до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Фоменко