Справа № 466/3450/22 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 22-ц/811/1967/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.,

без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Львівгаз» про стягнення збитків та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

01 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовом до Акціонерного товариства «Львівгаз», в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 156 грн. 44 коп. збитків та 100000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він добросовісно сплачував рахунки ПАТ «Львівгаз» щодо надання йому послуг з постачання природного газу згідно поданих ним показників лічильника. Проте з квітня 2021 показники його лічильника не співпадали з показниками ПАТ «Львівгаз», зокрема він використав у квітні 265,82 куба газу, а рахунок отримав, що він нібито використав 124,01 куба газу. В подальшому до нього додому приходив контролер для звірки показників, внаслідок чого було виявлено різниця у показниках у квітні та травні, а саме - 141,81 кубів газу, за які він був змушений переплатити 156 грн. 44 коп., оскільки в квітні 2021 ціна на 1 куб газу становила суму у розмірі 6,85681 грн., а в травні 2021 - 7,95689 грн. Зазначає, що він неодноразово з даним питанням звертався до відповідача про надання йому акту взаємозвірки з метою виправлення вищезазначеної помилки, проте недоліки так і не були відповідачем усунуті. Оскільки він є інвалідом 2-ї групи, часто хворіє і такі неправомірні дії та поведінка відповідача завдали йому значних душевних страждань, тому він завдану йому моральну шкоду оцінює у розмірі 100000 грн., які він просить стягнути з відповідача на свою користь. У зв`язку із вищенаведеним змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 07 липня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Львівгаз» про стягнення збитків та моральної шкоди - відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду в апеляційному порядку 05 серпня 2022 року оскаржив ОСОБА_1 . Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, висновки суду якого не відповідають дійсним обставинам справи. Звертає увагу, що шкода йому завдана відповідачем у зв`язку з виставленням рахунку за спожитий газ в квітні 2021 року пізніше, коли ціна на газ зросла і в випадку зарахування йому за квітень 2021 року додатково 141,81 куб газу, він мав би заплатити 156,44 грн.

У зв`язку з неправомірними діями відповідача щодо нього, він зазнав душевних страждань Також зазначає про понесення додаткових витрат в процесі спілкування з відповідачем, шляхом надсилання звернень, що спричинило йому додаткову моральну шкоду.

В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 07 липня 2022 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

02 вересня 2022 року від АТ «Оператор газорозподільної сситеми «Львівгаз» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги у зв`язку з її безпідставністю, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 08 грудня 2022 року, є дата складення повного судового рішення - 26 грудня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Ухвалюючи рішення відмову в задоволенні позову, суд виходив з тих причин, що позивачем не представлено належних доказів в підтвердження того, що відповідач було взято неправильні показники газу спожиті ним за квітень, а також, що частина спожитого газу позивачем у квітні була зарахована до сплати як спожитий газ у травні за новою ціною.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 є споживачем послуг АТ «Львівгаз» щодо надання йому послуг по газопостачанню.

06 жовтня 2021 позивач ОСОБА_1 звертався до АТ «Львівгаз» із заявою, у якій просив підписати акт звірки по кількості спожитого кубів газу за вісім місяців 2021 року.

Згідно акту звірки складеного позивачем ОСОБА_1 за його особовим рахунком НОМЕР_1 , позивачем ОСОБА_1 за період з лютого 2021 по вересень включно спожито 1228,82 куба газу. Дану звірку суд апеляційної інстанції так як і суд першої інстанції бере до уваги, оскільки така підписана представником АТ «Львівгаз» та завірена печаткою та позивачем ОСОБА_1 , яка ним і була складена.

03 листопада 2021 за №790-ЛВ-19379-1121 АТ «Львівгаз» у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 06.10.2021 повідомлено, що питання по суті звернення врегульовано, абонент відмовився від письмової відповіді.

В подальшому, 05 листопада 2021 позивач знову звернувся до АТ «Львівгаз», у якому зазначив, що АТ «Львівгаз» допущено помилки, які він не виправляє, зокрема позивачем у квітні 2021 було подано АТ «Львівгаз», що він спожив 124,01 куба газу, а фактично було спожито 265,82 куба газу, різниця склала 141,81 куба газу. У травні 2021 позивачем було спожито та подано АТ «Львівгаз» 29,00 кубів газу, а АТ «Львівгаз» зазначив про споживання 169,99 кубів газу позивачем. Зазначає, що АТ «Львівгаз» переніс об`єм спожитого газу із квітня на травень, проте замість додати 141,81 куба газу він додав 140,99 куба газу, оскільки у травні змінилася ціна вартості газу, тому і виникла заборгованість у позивача.

Загальні показники лічильника газу за період з лютого 2021 по вересень 2021 становлять 1228,82 кубів газу, розбіжностей ні судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції не виявлено.

Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачем не представлено належних та допустимих доказів в підтвердження того, що ним своєчасно було подано показники спожитого ним газу в квітні 2021 року, однак відповідач вистави йому рахунок за меншу кількість газу ніж він спожив в цей період, а також, що така різниця в кількості спожитого газу була додана відповідачем до кількості спожитого газу позивачем у травні 2021 року, за який він оплачував за новою ціною, що завдало йому збитків на суму 156,44 грн.

Щодо вимоги позивача про завдання йому моральної шкоди, таку останній пов`язує з неправомірними діями відповідача щодо неправильного виставлення йому рахунку на оплату спожитого газу за квітень 2021 року, оскільки суд прийшов до висновку про недоведеність згаданої позовної вимоги, відсутні підстави вважати, що відповідач своїми діями завдав позивачу моральну шкоду.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 липня 2022 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 липня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2022 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк