З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" грудня 2022 р. Справа № 608/239/22
Номер провадження2/608/299/2022
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Квятковської Л. Й.
з участю секретаря Маришевої Г.М.,
позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу цивільного судочинства за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, опікунської ради при Святошинській районній в м. Києві державній адміністрації про позбавлення батьківських прав, -
Позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримують, просять задовольнити з мотивів, викладених в позові.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 суду пояснила, що відповідач ОСОБА_3 в квітні 2020 року покинув дитину. В червні 2020 року шлюб вони розірвали. Судовий наказ про стягнення аліментів на утримання дитини був винесений в травні 2020 року. У відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів більше 25 тисяч гривень. Вона зверталась до опікунської ради, була присутня на її засіданні. У відповідача ще є діти від попереднього шлюбу. Відповідач ОСОБА_3 грає в автомати, має багато заборгованості по кредитах та по аліментах. З родичами його позивачка не спілкується. Дитина не знає батька. В грудні 2021 року, в січні 2022 року спілкувався з дитиною протягом 5 хвилин. Відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не надає матеріальної допомоги, не здійснює належного медичного догляду за дитиною, тому просить позбавити його батьківських прав відносно ОСОБА_5 . Не заперечує проти заочного розгляду по справі.
Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 суду пояснив, що відповідач не був готовий до одруження та до спільного проживання з позивачкою та дитиною, не піклується про доньку, не забезпечує її матеріально. Просить задовольнити позовні вимоги позивачки.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Представник служби в справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився. В суд від них надійшла заява, в якій просять проводити судове засідання по справі №608/239/22 без присутності представника служби. Відповідно до частини 5 статті 19 Сімейного кодексу України просять суд долучити до матеріалів справи висновок Святошинської районної в місті Києві Державної адміністрації про недоцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_3 відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що є рідною сестрою позивачки. Батько ОСОБА_3 не допомагає дитині, зв`язку з ним немає. Останній раз вона бачила батька дитини перед Пасхою в 2021 році. Вони живуть з позивачкою в одному під`їзді, вона часто приходить до матері з дитиною. Батька дитини вона бачила разів 10, він пішов, коли дитині був рік, казав, що працює далекобійником, але грошей додому не приносив. На прогулянки не бачила, щоб він ходив. Знає зі слів сестри, що батько не надає дитині матеріальної допомоги, нічого не бачить позитивного у відповідача. До дитини батько не приїжджав. Дитина ходить в садочок, мати її водить.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що є матір`ю позивачки. Батько дитини ОСОБА_3 не приймає участі у її вихованні, матеріальної допомоги не надає. Відповідач працював далекобійником, але грошей не давав, говорив, що йому не платять. Не вітав дитину з днем народження. З відповідачем вона не спілкувалась, не бачила спілкування з дитиною Після народження дитини може колись і гуляв з коляскою. Скандалив з дочко, все брехав. Востаннє бачила його перед паскою в 2021 році, розшукували його, але безрезультатно.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що є сусідами з позивачкою. Останнім часом вона ніколи не бачила відповідача, один раз бачила в минулому році, він був напідпитку. Дитина розумна, йде на контакт.
Вислухавши пояснення позивачки, її представника, свідків, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.
Сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували в шлюбі. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 червня 2021 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 21 вересня 2019 року Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, за актовим записом №1097 розірвано.
В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина ОСОБА_4 , в свідоцтві про народження якої батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Судовим наказом Святошинського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 березня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_3 відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (вих. від 18.08.2022 №107-40/2883), Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_3 відносно його малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У висновку зазначається, що батько громадянин ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Батька дитини неодноразово було запрошено до служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації з метою з`ясування його думки щодо позбавлення його батьківських, однак листи запрошення повертались через відсутність адресата за вказаною адресою. У телефонній розмові спеціалістам Служби батько повідомив, що на теперішній час проходить військову службу у Збройних Силах України. Громадянин ОСОБА_3 категорично проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Частина 1 статті 164 Сімейного кодексу України передбачає підстави позбавлення батьківських прав. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Згідно ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності з ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні.
Пунктом 15 Постанови від 30 березня 2007 року №3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №20) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (пункт 16 вказаної Постанови).
Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
В ході судового розгляду позивачкою не доведено та судом не встановлено наявності такого обов`язкового елементу як винності в умисному ухиленні батька ОСОБА_3 від виконання його батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на особу, яка не виконує батьківські обов`язки. По мірі можливості батько ОСОБА_3 бачиться з дитиною, цю обставину не заперечувала і позивачка, та її встановлено третьою особою Святошинською районною в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування при формуванні висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_3 відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З`ясовано, що ОСОБА_3 категорично проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Збереження зв`язків з батьком відповідатиме найкращим інтересам дитини, тому в позові слід відмовити.
Керуючись ст. 150, ч. 1 ст. 164, ст. ст. 165, 166 Сімейного кодексу України, ст. ст. 5, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, опікунської ради при Святошинській районній в м. Києві державній адміністрації про позбавлення батьківських прав.
Судові витрати покласти на сторін в межах ними понесених.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення буде складено 16 грудня 2022 року.

Суддя: (підпис) Л.Й. Квятковська

Копія вірна

Заочне рішення набрало законної сили "___" ______________ 20____ року.

Оригінал заочного рішення знаходиться в Чортківському районному суді Тернопільської області в матеріалах справи №608/239/22.

Суддя: Л Й Квятковська