Справа № 466/6044/22
Провадження № 2/466/1994/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 листопада 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Федорової О.Ф.

секретар судового засідання Кулабухова М. М.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова цивільну справу за позовною ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

12 серпня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Панчук Юрій звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовну заяву обґрунтовує тим, що позивачу ОСОБА_1 , на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 05.12.2017 року та Витягу про реєстрацію речових прав на нерухоме майно від 05.12.2017 року № 101 належить квартира АДРЕСА_2 .

Згідно Актів складених ОСББ « Пан Клен» від 17.07.2022 року та 01.11.2022 року в квартирі АДРЕСА_3 зареєстрований громадянин, син колишнього власника квартири :

1. ОСОБА_2 ;

Гр. ОСОБА_2 не проживає в житловому приміщенні з дня відчуження квартири власником, а саме з 05.12.2017 року без поважних причин, про що складено Акти про не проживаючу особу в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 від 14.07.2022 року та від 01.11.2022 р головою ОСББ «Пан Клен» Шубин Ю.П.

Відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має, кореспонденція на його ім`я не надходить, перешкод в користуванні жилим приміщенням Позивач Відповідачу не чинили.

Усі ці обставини створюють позивачці, як законному співвласнику житла, певні незручності, позбавляють її повною мірою використовувати своє право власності, гарантоване законодавством України, а також, позивачка позбавлена можливості отримання житлової субсидії.

Під час звернення 16.07.2022 року до Відділу "Центр оформлення документів Львівського міського управління" Державної міграційної служби про зняття з реєстраційного обліку Відповідачів Позивачу було відмовлено та усно роз`яснено, що є певний порядок зняття з реєстрації, передбачений ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", згідно з якою зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або визнання її померлою).

Просить визнати: ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_3 .

Відзив на позовну заяву відповідач у встановленому судом термін не подав.

Заяви (клопотання) учасників справи:

позивач ОСОБА_1 07.11.2022 року подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала.

представник позивача адвокат Буковинська С.В. 07.11.2022 року подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала.

відповідач ОСОБА_2 04.11.2022 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин:

Судом встановлено:

На підставі Договору купівлі-продажу квартири від 05.12.20176 року та Витягу про реєстрацію речових прав на нерухоме майно від 05.12.2017 року № 101 позивачці ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_3 .

Згідно актів від 14.07.2022 оку та 01.11.2022 року складеними головою ОСББ «Пан Клен» відповідач ОСОБА_2 не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин.

Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті , встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Положеннями частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Приписами ст. 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них.

Вимогами ст. 386 Цивільного кодексу України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексуУкраїни,передбачено,що власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вказане положення закону визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб та будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Згідно положень ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України та частини 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

При цьому право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Непорушність права власності проголошена і в низці міжнародних документів (ст. 17 Загальної декларації прав людини (ООН,10.12.1948 року), ст.1 Першого протоколу до Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод (Рим, 1950).

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконаннярішень тазастосування практикиЄвропейського судуз правлюдини» суди застосовують при розгляді справ Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Аналізуючи право особи на мирне володіння своїм майном, Європейський суд з прав людини дійшов висновків, згідно з якими визнанням права кожного на мирне володіння своїм майном, по суті, гарантовано право власності; право розпорядження є традиційним і фундаментальним аспектом права власності (рішення Суду у справі «Маркс проти Бельгії» від 27.04.1979 року, п. 63).

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 5 ст.263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Розподіл судових витрат між сторонами:

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись:

- ст.ст. 19, 81, 206, 247, 263-265, 280-282, ЦПК України,

- ст. ст. 316, 317, 319, 386, 391, 405 ЦК України,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_3 .

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , із державного бюджету 50% сплаченого судового збору за квитанцією 0058-6558-3043-3730 від 11.08.2022 року, що складає 496 /чотириста дев?яносто шість/ гривень 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , 50% сплаченого судового збору, що складає 496 /чотириста дев?яносто шість/ гривень 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Львівського апеляційного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд м. Львова.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, такий строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України

- http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О. Ф. Федорова