ПОСТАНОВА

Іменем України

13 грудня 2022 року м. Кропивницький

справа № 395/1171/15-ц

провадження № 22-ц/4809/3/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», інтереси якого представляє адвокат Бистров С.А.;

відповідач ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Москаленко Ю.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 02 березня 2016 року, у складі головуючого судді Щенюченка С.В. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позивач вказував, що між ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № KGKWGK01580056 від 26.09.2008, згідно якого ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 31990,99 доларів США, з поверненням в строк до 26.09.2028.

Зазначав, що ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за угодою виконано, а ОСОБА_2 у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526-527, 530, 1050, 1054 ЦК України, свої зобов`язання належним чином не виконав.

Тому, у зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 05.08.2015 ОСОБА_2 має заборгованість у сумі 28907,64 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку становить 627584,90 гривень, яка складається із: заборгованість за кредитом 24554,26 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 2325,61 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 540,28 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 99,97 доларів США, а також штрафи відповідно до договору: штраф (фіксована частина) 11,52 доларів США, штраф (процентна складова) 1376,01 доларів США.

Для забезпечення виконання зобов`язання між сторонами позивачем було укладено договір поруки № KGKWGK01580056 від 26.09.2008 з відповідачем ОСОБА_1 .

Вказав, що оскільки у добровільному порядку заборгованість за кредитним договором не була сплачена відповідачами, а тому просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 28.907,64 доларів США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.08.2015 складає 627584,90 гривень, а також солідарно стягнути з відповідачів судові витрати у справі.

Заочним рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 02 березня 2016 року вказаний позов задоволено.

Солідарно стягнуто з відповідачів на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 28907,64 доларів США, що за службовим розпорядженням про встановлення Національним банком України офіційного курсу гривні до іноземної валюти станом на 05.08.2015 становить 627584,90 гривні, яка складається із наступних сум: заборгованість за кредитом 24554,26 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 2325,61 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 540,28 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 99,97 доларів США, а також штрафи відповідно до договору: штраф (фіксована частина) 11,52 доларів США, штраф (процентна складова) 1376,01 доларів США.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду, яке просить скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вказує на недоведеність обставини справи, які мають значення для справи, які суд вважав встановленими, а висновки суду не відповідають обставинам справи та рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права (том 1 а.с 196-200) .

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від14 квітня 2016 року відкрито апеляційне провадження у даній справі за вказаною апеляційною скаргою (головуючий суддя Белінсьа І.М.).

Справу призначено до розгляду, з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 червня 2016 року зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №404/2914/16-ц (том 1 а.с. 243).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2016 на підставі розпорядження керівника апарату Апеляційного суду Кіровоградської області визначеного головуючого судді у даній справі Кіселика С.А. (том 1 а.с. 241,242).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2020 проведено повторний автоматизований розподіл даної судової справи та визначено головуючим суддею даної справи Дуковського О.Л. (том 2 а.с.33,34).

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 31 березня 2021 року поновлено апеляційне провадження у даній справі.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 31 березня 2021 року було витребувано від позивача виписку по рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_2 в АТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором № KGKWGK01580056 від 26.09.2008 укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 № НОМЕР_1 від 26.09.2008; виписку про погашення кредиту на ім`я ОСОБА_2 № НОМЕР_1 від 26.09.2008 із зазначенням таких показників: дата, залишок по тілу кредиту, залишок по тілу кредиту прострочений, платіж по кредиту, сума погашення по кредиту, погашення простроченням тіла кредиту, погашення процентів, погашення прострочених процентів, погашення комісії, сплата винагород, погашення пені/штрафи, сплата винагороди, сплата страхових платежів (том 2 а.с. 71).

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 31 березня 2021 року зупинено провадження у даній цивільній справі до вирішення іншої цивільної справи (№404/6217/20) за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № KGKWGK01580056 від 26.09.2008, згідно якого ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 31990,99 доларів США, з поверненням у строк до 26.09.2028 (том 1 а.с. 16-19).

Для забезпечення виконання зобов`язання між сторонами позивачем було укладено договір поруки № KGKWGK01580056 від 26.09.2008 з ОСОБА_1 (том 1 а.с.21)

Встановлено, що позивач умови щодо надання коштів у відповідності до кредитного договору відповідачу виконав у повному обсязі, а ОСОБА_2 у свою чергу умови договору не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі -28907,64 доларів США.

Звернувшись із даним позовом до суду позивач надав розрахунок заборгованості (том 1 а.с. 6- 10), з якого вбачається, що 05.08.2015 ОСОБА_2 має заборгованість у сумі 28907,64 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку становить 627584,90 гривень, і яка складається із: заборгованість за кредитом 24554,26 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 2325,61 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 540,28 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 99,97 доларів США, а також штрафи відповідно до договору: штраф (фіксована частина) 11,52 доларів США, штраф (процентна складова) 1376,01 доларів США та ставив питання про стягнення із відповідачів вказану заборгованість .

Встановлено, що відповідачі у добровільному порядку нараховану заборгованість за кредитним договором не сплатили.

Висновок суду першої інстанції про задоволення даного позову у повного обсязі є правильним та обґрунтованим. Він базується на доказах, що містять матеріали справи.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема, з договорів.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора повинен сплатити за час прострочення 3% річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір процентів (ст.. 625 ЦК України).

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що позивач не мав права надавати кредит в іноземній валюті, оскільки на день укладення кредитного договору не існувало закону який би забороняв використовувати іноземну валюту, як засіб платежу на території України.

Порядок здійснення на території України розрахунків в іноземній валюті регулюється Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі - Декрет), який установлює режим здійснення валютних операцій на території України, визначає загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ в регулюванні валютних операцій, права й обов`язки суб`єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства та його норми спрямовані на регулювання порядку проведення розрахунків іноземною валютою, мають імперативний характер, вони вкрай обмежують свободу резидентів при здійсненні таких розрахунків.

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У статті 524 ЦК України передбачено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до частини третьої статті 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Таким законом є зазначений Декрет.

Заборони на використання валюти як платіжного засобу Декрет не передбачає.

Отже, за своєю суттю кредитний договір є результатом точної, досягнутої раніше сторонами домовленості в цивільному обігу про порядок взаємовідносин щодо надання та повернення грошових коштів, де перераховані всі права і обов`язки сторін, в тому числі чітко визначено його ціну, порядок розрахунків, терміни виконання умов й інші необхідні елементи, тобто породжує цивільно-правові наслідки для сторін, що виключає віднесення правовідносин до публічно-правових.

Це підтверджується і спеціальними нормами, що регулюють правовідносини позики та кредиту.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зокрема, у пунктах 8.1, 8.1.1, 8.1.2 кредитного договору сторони погодили, що кредитор зобов`язується надати позичальнику грошові кошти саме в доларах США, а боржник у свою чергу, зобов`язаний був щомісячно згідно графіку надавати кошти на погашення кредиту.

Вказане узгоджується із висновками, які викладені у постанові ВП ВС від 12.12.2018 у справі №755/11648/15-ц.

У разі отримання в позику іноземної валюти позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві таку саму суму грошових коштів (суму позики).

Таким чином, наявність заборгованості ОСОБА_2 перед банком в сумі -28907,64 доларів США в наслідок невиконання зобов?язання за кредитним договором є доведеною.

Тому, з ОСОБА_2 та його поручителя ОСОБА_1 підлягає стягненню кредитна заборгованість на користь позивача.

За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених . Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 02 березня 2016 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

20.01.2023 складено постанову.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний