Справа № 226/106/22
Провадження № 2/226/226/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2022 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Мушинської М.В.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», треті особи: Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»(далі - ТОВ «Вердикт Капітал») про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якого вказала, що 01.12.2021 приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник О.І. (далі приватний виконавець) виніс постанову про звернення стягнення на її доходи на підставі виконавчого напису № 93512 від 15.07.2021, вчиненого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.(далі приватний нотаріус), про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 45097 грн 97 коп. З вказаним виконавчим написом вона не погоджується, оскільки його вчинено відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, який було визнано незаконним та нечинним згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набула законної сили 22.02.2017. У зв`язку з цим теперішня редакція Переліку відповідно до п.1 передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Між тим вона ніякого кредиту не отримувала та не оформляла, договору з ТОВ «Вердикт Капітал» не укладала. Також вона не отримувала будь-якого повідомлення або вимоги про усунення порушень за кредитним договором, що позбавило її можливості надати свої заперечення щодо суми заборгованості або оспорити вимоги кредитора. Вказуючи на небезспірність заборгованості і незаконність виконавчого напису, позивач просить суд визнати його таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати зі сплати судового збору.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явилась, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, наполягаючи на позовних вимогах, письмово сповістила суд про розгляд справи в її відсутність.

Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», будучи належним чином сповіщеним про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи та заяв по суті справи не подав.

Треті особи Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. та Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник О.І. до суду не з`явились, про час і місце слухання справи сповіщені належним чином, заяв по суті справи та клопотань про відкладення розгляду справи не надали.

Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно з ухвалою судді від 14.01.2022 позовна заява була залишена без руху для усунення недоліків.

Згідно з ухвалою суду від 14.01.2022 за заявою позивача про забезпечення позову зупинено стягнення за виконавчим написом, що оскаржується, до набрання законної сили рішенням суду по суті спору.

Згідно з ухвалою судді від 28.01.2022 за клопотанням позивача строк для усунення недоліків позовної заяви продовжено.

Згідно з ухвалою судді від 07.02.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 02.04.2012 між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 500265866, згідно з яким позичальником було отримано кредитні кошти в розмірі 16620 грн 00 коп. зі сплатою за користування кредитом 25,00 % річних (п.2.2).

Згідно з п.2.3 цього договору дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій, є 03.04.2015 (п.2.3).

Відповідно до п.2.6 договору платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів здійснюються щомісячно, рівними частинами в сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до Графіку платежів, який є додатком до цього договору.

15.07.2021 приватний нотаріус Грисюк О.В. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під номером 93512, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал», яке є правонаступником прав та обов`язків ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» на підставі договору відступлення права вимоги № 29-01/19/2 від 29.01.2019, яке у свою чергу набуло право вимоги у АТ «Альфа-Банк» на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2019-1АБ/ВЕСТА від 28.01.2019, заборгованості за кредитним договором № 500265866_КІ від 02.04.2012, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , в сумі 39893 грн 61 коп., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 9070 грн 87 коп., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 93 грн 35 коп., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 16929 грн 39 коп., строкова заборгованість за штрафами та пенями в сумі 13800 грн 00 коп., та плати за вчинення виконавчого напису в сумі 650 грн 00 коп., а всього 40543 грн 61 коп. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 по 10.06.2021.

17.11.2021 приватним виконавцем Олійником О.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67541724 про примусове виконання вказаного виконавчого напису.

01.12.2021 приватним виконавцем Олійником О.І. в рамках цього провадження винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату позивача, яку вона отримує у ТОВ «Димитровський експериментально-механічний завод».

Після надходження ухвали суду від 14.01.2022 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі спірного виконавчого напису приватним виконавцем Олійником О.І. винесено постанову від 18.01.2022 про зупинення вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 та ч.5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином.

Відповідно до ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України).

Частиною другої статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Статтями 1077, 1078 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, (далі Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі Перелік документів).

Отже в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості.

З тексту оспорюваного виконавчого напису від 15.07.2021 судом встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за № 1172.

Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Перелік документів було доповнено цим пунктом 2 (розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Між тим постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662, якою було доповнено Перелік документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», була визнана в цій частині змін незаконною та нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14, яка набула законної сили 22.02.2017.

Відповідно до п.10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Редакція Переліку передбачає можливість стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів лише за оригіналами нотаріально посвідчених договорів (п.1 Переліку).

Кредитний договір від 02.04.2012, укладений між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , нотаріально не посвідчений.

У зв`язку з цим вчинення 15.07.2021 нотаріусом виконавчого напису на підставі п.2 Переліку, який внаслідок вказаного судового рішення є незаконним та нечинним, є неправомірним.

До такого висновку суд дійшов також з огляду на постанову Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), в якій зазначено, що оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, і укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Як зазначено вище, за приписами ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з укладеним між Банком та позивачем кредитним договором від 02.04.2012 спосіб повернення кредиту та процентів обумовлений щомісячними платежами відповідно до графіку їх повернення.

За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу.

Отже оскільки договір встановлює обов`язок боржника повернути борг частинами, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитора вважається порушеним з моменту порушення боржником терміну внесення чергового платежу. А відтак перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання боржником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Такий підхід відповідає правовому висновку, висловленому Великою Палатою Верховного Суду у справі № 444/95/12 від 28.03.2018.

З наявних у справі доказів вбачається, що кредит видавався позивачу на строк до 03.04.2015, тобто останній платіж повинен бути внесений не пізніше 03.04.2015, ця дата є відправною для відрахування кінцевого трирічного строку, який закінчується 03.04.2018. Оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса вчинено 15.07.2021, тобто більше ніж через три роки з дня виникнення права вимоги, навіть за останніми платежем.

Також викликає непорозуміння нарахування кредитної заборгованості позивача за період з 29.01.2019 по 10.06.2021, тоді як строк кредитування закінчився 03.04.2015. Нарахування відсотків поза межами кредитування є порушенням абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України.

До такого висновку суд прийшов з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 243/9032/15-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.

Відтак нарахування за кредитом відсотків поза межами строку дії кредитного договору, а саме: після 03.04.2015, вказує на безпідставність таких дій і необґрунтованість безспірності заборгованості.

Крім того суду не надано жодного доказу на підтвердження заборгованості, яким може бути банківська виписка з рахунку боржника, в якій повинна бути відображена сума заборгованості із зазначенням строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Отже установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, не представляється можливим.

Встановлене свідчить про наявність спору між сторонами щодо розміру заборгованості за кредитним договором.

Також відповідачем та іншими учасниками справи не надано суду будь-яких доказів на підтвердження наявності у відповідача права вимоги.

З огляду на те, що позивачу не було відомо про відступлення первісним кредитором права вимоги за укладеним з ним кредитним договором, і відповідачем не надано доказів переходу до нього прав у зобов`язанні, у позивача на підставі ч.1 ст.517 ЦК України виникає право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові, що впливає на відсутність факту безспірності наявної у боржника заборгованості, який враховується при вчиненні нотаріального напису.

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Суду не надано доказів про направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень вимог кредитного договору.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.11.2021 у справі № 758/14854/20.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не було дотримано встановлену законом процедуру, а саме нотаріус не переконався у безспірності заборгованості та застосував норми законодавства, які на момент вчинення виконавчого напису на підставі рішення суду були визнані нечинними. Тому права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1362 грн 00 коп. (за подачу позову в сумі 908 грн та за подачу заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн, а.с.1-4).

На підставі ст.18 ЦК України, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14, керуючись ст.ст.12, 13, 76, 141, 259, 263-265, 282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»(місцезнаходження: м.Київ, вул.Кудрявський узвіз, б.5-Б,), треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович(місцезнаходження: 84301, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Ярослава Мудрого, б.48-Г), Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна(місцезнаходження: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Білогородка, вул.Леніна, б.33), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівноюза реєстровим номером № 93512 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором № 500265866_КІ від 02 квітня 2012 року за період з 29 січня 2019 року по 10 червня 2021 року в розмірі 39893 грн 61 коп. та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 650 грн 00 коп., а всього 40543 грн 61 коп.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1362 грн (одна тисяча триста шістдесят дві) грн 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, але не пізніше закінчення строку карантину. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги іншими учасниками справи у тридцятиденний строк з дня його проголошення, але не пізніше закінчення строку карантину. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ж.Є.Редько