Справа №464/1220/13-ц
пр № 4-с/464/16/22
У Х В А Л А

23 грудня 2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

суддя Тімченко О.В.

секретар судового засідання Дзьобан Н.С.

справа № 464/1220/13-ц

учасники справи:

заявник (боржник) ОСОБА_1

стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС»

Сихівський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів)

вимоги: скарга на дії та рішення державного виконавця

представник учасників справи:

представник заявника (боржника) - адвокат Лука Т.М.

представник Сихівського ВДВС Лаба Я.М.

Обставини справи

Адвокат Лука Т.М. від імені та в інтересах заявника (боржника) звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із скаргою в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, в якій просить:

визнати дії державного виконавця Сихівського відділу ДВС у місті Львові Лаби Я.М. щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 22 вересня 2022 року у межах виконавчого провадження № 52401346 неправомірними;

скасувати постанову державного виконавця Сихівського відділу ДВС у місті Львові Лаби Я.М. щодо арешту коштів боржника від 22 вересня 2022 року у межах виконавчого провадження № 52401346;

визнати неправомірними дії державного виконавця Сихівського відділу ДВС у місті Львові Лаби Я.М. щодо звернення стягнення на пенсійні кошти заявника (боржника) в сумі 14 523,07 грн, які були стягнуті з рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я заявника (боржника);

стягнути з Сихівського відділу ДВС у місті Львові на користь заявника (боржника) неправомірно стягнуті пенсійні кошти в сумі 14 523,07 грн, які були стягнуті з рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я заявника (боржника).

При розгляді справи у суді представник заявника (боржника) скаргу підтримав, а представник Сихівського ВДВС державний виконавець Лаба Я.М., на виконанні у якого перебуває виконавче провадження, згідно із поданим відзивом заперечив.

У судове засідання 19 грудня 2022 року учасники справи не з`явилися, від представників заявника (боржника) та Сихівського ВДВС надійшли заяви про слухання справи у їх відсутності, що в порядку ч.2 ст.450 ЦПК України не перешкоджає її розгляду.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Мотиви та висновки суду

За вимогами ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом установлено, що на виконанні Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) перебуває виконавче провадження ВП № 52401346 з примусового виконання виконавчого листа № 464/1220/13-ц, виданого Сихівським районним судом м.Львова 14 червня 2016 року, про стягнення з ОСОБА_1 (боржник) на користь ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» заборгованості за договором кредиту в розмірі 1 342 536,82 грн та 1720,50 грн судового збору, стягувачем виступає ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».

Постановою державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Лаби Я.М. від 22 вересня 2022 року у межах даного виконавчого провадження накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

У ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» унормовано, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (ст.48 Закону України «Про виконавче провадження).

Як визначено ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, зокрема є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

За заявою боржника від 17 жовтня 2022 року постановою державного виконавця від 31 жовтня 2022 року знято арешт з рахунку НОМЕР_1 у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», адже такий згідно довідки № FO4VBIDRE77HT18K від 07 жовтня 2022 року призначений для зарахування пенсійних виплат.

Приписи п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» не містять висновку щодо унеможливлення винесення постанови про арешт коштів боржника в цілому, адже тільки регламентують, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється тільки звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації.

Доводи заявника, який користується професійною правничою допомогою адвоката, зводяться до невірного тлумачення наведених вище положень законодавства.

Згідно із ч.1, ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

З урахуванням наведених вище норм та встановлених обставин справи, розглядаючи скаргу в межах заявлених вимог, постанова державного виконавця від 22 вересня 2022 року про арешт коштів боржника винесена в межах його повноважень відповідно до закону, а тому підстав для обґрунтованості скарги в цій частині не встановлено.

Виходячи із положень ч.1, ч.2 ст.451 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги в цій частині.

Розглядаючи вимоги про визнання неправомірними дій держаного виконавця та зобов`язання відділу державної повернути неправомірно стягнуті пенсійні кошти в сумі 14 523,07 грн, суд установив наступне.

Згідно із платіжним дорученням № 906 від 26 жовтня 2022 року кошти в розмірі 14 523,07 грн перераховані до Державного бюджету України в рахунок часткового погашення виконавчого збору.

У ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Зважаючи на викладене, поряд із загальним порядком оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеним нормами процесуального законодавства, Закон встановлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, за яким відповідні спори належать до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Саме такі висновки сформульовані Верховним Судом у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 906/515/17, від 16 січня 2019 року у справі № 910/22695/13, від 07 лютого 2019 року у справі № 927/769/16. За умовами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи вимоги поданої скарги на дії державного виконавця органу державної виконавчої служби, ця скарга в частині оскарження стягнення виконавчого збору, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки стосується виключно вирішення питання правомірності стягнення виконавчого збору та витрат на виконавче провадження, а отже, не може бути розглянута відповідно до вимог цивільного процесуального закону.

З огляду на те, що чинним законодавством встановлений інший порядок судового оскарження рішень державного виконавця щодо виконавчого збору, а тому суддя закриває провадження в цій частині на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Дотримання правил судової процедури не є порушенням права на справедливий суд, адже у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства. Таке вирішення спору безумовно не є перешкодою у доступі заявника до правосуддя, оскільки останній не обмежений у можливості його вирішення.

За встановлених обставин справи правових підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу немає.

У матеріалах справи відсутні відомості, що б спростовували викладений вище висновок суду.

Щодо строку звернення до суду, то враховується наступне.

За вимогами ч.1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно із долученої до скарги розписки представник заявника ознайомився з матеріалами виконавчого провадження 26 жовтня 2022 року, а скаргу до суду засобами поштового зв`язку подано 05 листопада 2022 року.

У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про ознайомлення боржником чи його представником із оскаржуваними рішеннями виконавця в інших час, такі не надано також державним виконавцем/виконавчою службою, а тому у суду немає підстав вважати, що десятиденний строк подачі скарги до суду пропущено.

Керуючись ст.ст.259, 268 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у скарги про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови щодо арешту коштів боржника.

Закрити провадження у частині вимог про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання відділ державної виконавчої служби повернути неправомірно стягнуті кошти.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів згідно з вимогами ст.ст.351-356 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Повне судове рішення складено та підписано 23 грудня 2022 року, що є датою його ухвалення, постановленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО