Провадження № 2/752/2624/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 листопада 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Сітайла В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживача,

встановив:

27.07.2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом про захист прав споживача до АТ «Альфа-Банк».

11.01.2021 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

19.04.2021 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про роз`єднання в окремі провадження позовних вимог ОСОБА_1 , заявлених ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до АТ «Альфа-Банк» про захист прав споживачів. Позовні вимоги ОСОБА_3 до АТ «Альфа-Банк» про захист прав споживачів виділені в окреме провадження.

24.05.2022 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про заміну позивачки ОСОБА_3 на правонаступника ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 23.10.2019 року між ОСОБА_3 та АТ «Альфа-Банк» укладено депозитний договір № ДФЛ-813982/211 на розміщення строкового депозитного вкладу «Альфа-Депозит» на строк до 23 квітня 2020 року. 23.04.2020 року ОСОБА_1 , як представник ОСОБА_3 звернувся до банку з заявою про повернення суми вкладу та нарахованих відсотків, однак кошти видано не було. 27.04.2020 року звернувся повторно, але кошти не отримав. Депозитний вклад з відсотками у розмірі 209 155, 00 грн. було видано лише 07.05.2020 року. 13.05.2020 року звернувся до банку з письмовою претензією щодо відшкодування збитків, пов`язаних з несвоєчасним поверненням депозитного вкладу та відсотків, однак отримав відмову. Враховуючи, що зазначений спір не вдалося вирішити в досудовому порядку, змушений був звернутися до суду з позовом.

Просив стягнути на його користь 89 259, 00 грн., що складається з: пені у розмірі 3 % річних відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 23.04.2020 року по 07.05.2020 року у розмірі 87 845, 10 грн.; 3 % річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 240, 67 грн.; інфляційних втрат у розмір і532, 10 грн.; відсотків, які банк повинен сплатити вкладнику за зберігання коштів за правилами ст. 1070 ЦК України у розмірі 641, 79 грн., а також моральну шкоду у розмірі 1 000, 00 грн..

23.11.2021 року до суду надійшов відзив відповідача АТ «Альфа-Банк», відповідно до змісту якого останні заперечували проти позову, просили відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

08.12.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив.

У судовому засіданні 21.11.2022 року сторони відсутні, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача звернувся до суду з заявою про завершення розгляду справи за його відсутності, просив врахувати поданий відзив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 23.10.2019 року між ОСОБА_3 та АТ «Альфа-Банк» укладено договір № ДФЛ-813982/211 на розміщення вкладу на строк до 23.04.2020 року.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що 23.04.2020 року він як представник ОСОБА_3 звернувся до банку з заявою про повернення суми вкладу та нарахованих відсотків, однак кошти видано не було. 27.04.2020 року звернувся повторно, але кошти не отримав. Депозитний вклад з відсотками у розмірі 209 155, 00 грн. було видано лише 07.05.2020 року. 13.05.2020 року звернувся до банку з письмовою претензією щодо відшкодування збитків, пов`язаних з несвоєчасним поверненням депозитного вкладу та відсотків, однак отримав відмову. Просив стягнути на його ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_3 , користь 89 259, 66 грн., що складається з: пені у розмірі 3 % річних відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 23.04.2020 року по 07.05.2020 року у розмірі 87 845,10 грн.; 3 % річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 240, 67 грн.; інфляційних втрат у розмірі 532,10 грн.; відсотків, які банк повинен сплатити вкладнику за зберігання коштів за правилами ст. 1070 ЦК України у розмірі 641,79 грн., а також моральну шкоду у розмірі 1 000, 00 грн..

Заперечуючи проти позову, АТ «Альфа-Банк» зазначає, що 23.04.2020 року ОСОБА_1 звернувся до банку з заявою про виконання умов депозитного договору та видачі йому депозитного договору, що укладений між ОСОБА_3 та банком. Однак, оригіналу довіреності банку у цей же день не надав, а тому кошти не отримав. Фактично ОСОБА_1 лише 13.05.2020 року надав банку нотаріально посвідчену копію довіреності.

Відповідно до п.п. 1, 5 Оферти рахунок про повернення вкладу та нарахованих на вклад процентів: НОМЕР_1 . Рахунок з якого буде здійснено розміщення вкладу: НОМЕР_2 , що відкритий в банку. Сплата нарахованих відсотків здійснюється шляхом зарахування на рахунок НОМЕР_1 в день повернення вкладу; всі відносини між ОСОБА_3 та банком врегульовуються договором розміщеним на сайті АТ «Альфа-Банк» за електронною адресою www.alfabank.com.ua. Угода набуває чинності з моменту підписання банком акценту на укладення угоди та на зарахування коштів на депозитний рахунок та діє до моменту повернення вкладу.

Для належного виконання договору на розміщення вкладу №ДФЛ-813982/211 АТ «Альфа-Банк» відкрив на ім`я ОСОБА_3 депозитний рахунок № НОМЕР_2 та рахунок № НОМЕР_3 на якому нараховувались відсотки за депозитним рахунком.

23.10.2019 року на депозитний рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_2 було зараховано 196 000, 00 грн.

Відповідно до умов Акцепту від 23.10.2019 року, яким банк погодив Оферту - вклад мав бути повернутий 23.04.2020 року на рахунок № НОМЕР_1 .

Також, відповідно до умов договору, щомісячно банк виплачував на рахунок ОСОБА_3 нараховані відсотки за депозитним договором № ДФЛ-813982/211 від 23.10.2019 року.

Так, відповідно до виписки по особовому рахунку ОСОБА_3 № НОМЕР_3 за період з 22.10.2019 року по 14.05.2020 року, йому було нараховано: 31.10.2019 року - 719, 56 грн.; 29.11.2019 року - 2 698, 36 грн.; 28.12.2019 року - 2 788, 30 грн.; 31.01.2020 року - 2 780, 68 грн.; 28.02.2020 року - 2 601, 29 грн.; 31.03.2020 року - 2 780, 68 грн.; 23.04.2020 року - 1 973, 39 грн.

Загальна сума відсотків, що були нараховані та виплачені ОСОБА_3 склала 16 342, 26 грн., податки та військовий збір складають 3 186, 74 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 отримувала відсотки за депозитним вкладом в останній день місяця, як передбачено умовами договором протягом строку його дії.

23.04.2020 року ОСОБА_1 звернувся до відділення АТ «Альфа-Банк» з заявою від імені ОСОБА_3 та просив - у зв`язку із закінченням терміну дії депозитного договору, видати суму вкладу в розмірі 196 000, 00 грн. та нарахованих відсотків згідно умов договору.

Відповідно до виписки по особовому (депозитному) рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_3 за період з 22.10.2019 року по 14.05.2020 року , 23.10.2019 року - грошові кошти у розмірі 196 000, 00 грн. були зараховані з рахунку № НОМЕР_2 , а 23.04.2020 року перераховані на рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_1 .

Тобто, нараховані за депозитним договором № ДФЛ-813982/211 від 23.10.2019 року відсотки виплачувались ОСОБА_3 щомісячно, а вклад був повернутий на рахунок 23.04.2020 року.

ОСОБА_1 звернувся від імені ОСОБА_3 з заявою про виконання умов депозитного договору 23.04.2020 року, банком виконано свої зобов`язання шляхом перерахування коштів на рахунок ОСОБА_3 цього ж дня.

Відтак вимоги про стягнення з банку на користь позивача 89 259, 00 грн., що складається з: пені у розмірі 3 % річних відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 23.04.2020 року по 07.05.2020 року у розмірі 87 845, 10 грн.; 3 % річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 240, 67 грн.; інфляційних втрат у розмір і532, 10 грн.; відсотків, які банк повинен сплатити вкладнику за зберігання коштів за правилами ст. 1070 ЦК України у розмірі 641, 79 грн. є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Відповідно, відсутні підстави і для стягнення моральної шкоди у розмірі 1 000, 00 грн.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_3 , до АТ «Альфа-Банк» про захист прав споживача, не підлягають задоволенню судом.

За правилами ст. 141 ЦПК України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 (правонаступника ОСОБА_3 до акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживача, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк