КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

13 грудня 2022 року місто Київ

Справа № 760/25364/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/12215/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

судді-доповідача: Желепи О.В.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

за участю секретаря судового засідання ВєтчіновоїО.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2022 року (ухвалене у складі судді Українця В.В., інформація щодо дати складання повного судового рішення відсутня)

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ

У вересні 2021 року позивач звернулась з позовом до ОСОБА_1 в якому просила розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2022 року позов задоволено.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 05 січня 2008 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї за актовим записом № 17 - розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 908 гривень.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 21 жовтня 2022 року подав безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2022 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив всі обставини справи, оскільки позивач та відповідач підтримували подружні стосунки, а в момент їх погіршення відповідач намагався зберегти сім`ю.

Скаржник зазначає, що не отримував жодних повідомлень про розгляд справи, крім того про рішення суду дізнався від позивача, яка знаходилась з дітьми за кордоном, через воєнний стан та не мала змоги забрати свою заяву.

Вказує, що наразі вони з позивачем знайшли порозуміння і хочуть зберегти родину.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року відкрито провадження у даній справі та надано учасникам справи 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач своїм правом щодо подачі відзиву не скористалась.

У судовому засіданні 13 грудня 2022 року ОСОБА_2 подала заяву про відмову від позову, в якій вказує про те, що відмовляється від позову, оскільки їм з відповідачем вдалось зберегти сім`ю.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву позивача про відмову від позову підтримав та просив прийняти відмову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Желепи О.В., пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що заява ОСОБА_2 про відмову від позову підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч. 1 ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

За приписами ч. 2 ст. 373 ЦПК України якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам ст. 206 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

13 грудня 2022 року в судовому засіданні позивач особисто подала суду заяву про відмову від позову, в якій вказувала, що відмовляється від позову, оскільки їм з відповідачем вдалось зберегти сім`ю. Вказувала, що про наслідки ст. 256 ЦПК України попереджена.

Аналіз заяви ОСОБА_2 про відмову від позову свідчить про те, що така заява відповідає вимогам статті 206 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього позову.

В заяві про відмову від позову зазначено, що про наслідки відмови від позову позивач попереджена. Крім того, у судовому засіданні судом також роз`яснювались положення ст. 256 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття заяви ОСОБА_2 про відмову від позову із одночасним визнанням нечинним рішення суду першої інстанції та закриттям провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 373, 374, 383, 384, 389 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Прийняти відмову ОСОБА_2 від позову.

Визнати нечинним рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2022 року.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу- закрити

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 13 грудня 2022 року.

ГоловуючийО. В. Желепа
СуддіВ. А. Кравець
О. Ф. Мазурик