Справа № 132/2572/19
Провадження №6/132/27/22
У Х В А Л А

Іменем України

13 липня 2022 року місто КАЛИНІВКА

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Сєлін Є.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення порядку користування автомобілем,

ВСТАНОВИВ:

12.07.2022 року до Калинівського районного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення порядку користування автомобілем, яку згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.07.2022 року передано на розгляд судді Сєліну Є.В.

Перевіривши подану заяву та додані до неї документи, приходжу до наступних висновків:

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, клопотання встановлені в статті 183 ЦПК України.

Як передбачено в частинах 1, 2 статті 183 ЦПК України, будь-яка письмова заява повинна містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України);

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Подана заява за формою та змістом не відповідає вимогам, встановленим частинами 1, 2 статті 183 ЦПК України.

Крім цього, заявником до поданої заяви у якості доказу не долучено будь-якого документа, який би свідчив, що порушене питання щодо встановлення порядку користування автомобілем виникло на стадії виконання судового рішення.

Окрім того, за змістом статті 15 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті 16 ЦК України.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) порушені, невизнані або оспорені, і за захистом яких прав (інтересів) заявник звернувся до суду.

Під час оцінки обраного способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17).

Застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту відповідають вимогам закону та є ефективними.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Особа, яка звертається до суду, самостійно визначає порушене, невизнане чи оспорюване право або охоронюваний законом інтерес, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18) (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження 14-364цс19) (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) (пункт 7.23)).

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права; 4) чи є спосіб захисту, обраний особою, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права, у цих правовідносинах вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6, 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20).

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії) (правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19, провадження № 12-84гс20).

Належним способом захисту ОСОБА_1 , що має призвести до відновлення його порушеного права, на думку суду, є звернення не із заявою в процесі виконання судових рішень, а із позовною заявою про усунення перешкод у користуванні автомобілем та встановлення порядку його користування, яка за формою та змістом повинна відповідати вимогам статей 175, 177 ЦПК України, та подана в позовному провадженні.

Відповідно до частини 4 статті 183 ЦПК України, суд встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ч.4 ст.183 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення порядку користування автомобілем залишити без розгляду та повернути заявнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя