Провадження № 2/679/269/2022
Справа № 679/445/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стасюка Р.М.,

з участю секретаря судового засідання Плазій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань в місті Нетішин в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 , до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

26.04.2022 року ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про стягнення страхового відшкодування, в якому просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на його користь страхове відшкодування, три відсотки річних, а також пеню, та судові витрати.

В обґрунтування позову покликаються на наступні обставини, 28.09.2019 року близько 21 години 40 хвилин по вул.Залученська в с.Вельбівно Острозького району мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Audi 80» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого був ОСОБА_3 , який здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до Острозької ЦРЛ з діагнозом: перелом шиї, перелом лівої нижньої кінцівки.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «Audi 80» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за полісом №АМ 9713216.

11.02.2020 року ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 , через представника ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» звернувся до Відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. В подальшому до заяви про виплату страхового відшкодування було долучено нотаріально завірену копію довіреності на представництво інтересів ОСОБА_2 , реквізити рахунку ОСОБА_2 ,належним чином завірену копію довідки до акта-огляду МСЕК, належним чином завірену копію форми індивідуальної програми реабілітації інваліда, а також фіскальні чеки на 1 аркуші на суму 5419,14 грн.

Однак, відповідач листом №09-02-22/6100 від 02.07.2020 повідомив про припинення розгляду справищодо виплати страхового відшкодування до отримання рішення у судовій справі. А тому, позивач зазначив, що такий лист слід вважати листом-відмовою у виплаті страхового відшкодування, оскільки законом не передбачено обов`язку заявника подавати такий документ.

Станом на 20.04.2022 року позивач не отримав виплати страхового відшкодування та вважає, що відмова є безпідставною та незаконною.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28.04.2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

07.11.2022 року представник відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» Юзвишина Н.А. надіслала на адресу суду відзив на позовну заяву про відшкодування майнової шкоди із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. У відзиві зазначила, що позивач ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 просить суд стягнути з НАСК «ОРАНТА» страхове відшкодування, зокрема, стягнення витрат на лікування, відшкодування тимчасової втрати працездатності, відшкодування стійкої втрати працездатності, відшкодування моральної шкоди, а всього 260000 грн., а також три проценти річних від простроченої суми в сумі 12558,88 грн., та пеню в сумі 64190,05 грн., а всього 336748,93 грн.

В обгрутнування заперечень зазначила, що внаслідок ДТП, що сталася 28.09.2019 року о 21 год. 40 хв. в с.Вельбівно Острозького району Рівненської області, вул. Залученська, за участю автомобіля «Audi 80», за кермом якого був ОСОБА_3 та велосипедиста ОСОБА_2 ,останній отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до Острозької ЦРЛ з діагнозом перелом шиї, перелом лівої нижньої кінцівки.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 , власника транспортного засобу застрахована у ПАТ НАСК «Оранта» за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/9713216.

Згідно положень ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Вивчивши матеріали зазначеної справи було встановлено, що за фактом дорожньо-транспортної пригоди 28.09.2019 року, проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000336.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Враховуючи вищевикладене, до надання рішення, що набрало законної сили, у справі за фактом дорожньо-транспортної пригоди 28.09.2019 року, у Страховика відсутні правові підстави для прийняття рішення щодо здійснення виплати страхового відшкодування.

Після отримання вищезгаданого документу, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» буде повторно розглянуто питання щодо проведення виплати страхового відшкодування.

Представник відповідача зазначила, що прийняте ПАТ «НАСК «ОРАНТА» рішення про припинення розгляду поданих Позивачем документів є правомірним, оскільки Позивачем не додано документів, на підставі яких таке відшкодування має бути виплачено Страховиком.

У зв`язку із вищевикладеним представник відповідача вважає, що в позові слід відмовити.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05.12.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача Антонюка М.М., що діє в інтересах ОСОБА_2 адвокат Макух А.В. в судовому засіданні в режим відеоконференції просила позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні пояснила, що 28.09.2019 року в с.Вельбівно мало місце ДТП за участю водія транспортного засобу ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_2 , останній отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований. Після чого, позивач ОСОБА_1 звернувсядо страхової щодо виплати страхового відшкодування. Однак, відповідач ПАТ «НАСК «ОРАНТА`зупинив розгляд питання щодо виплати страхового відшкодування, оскільки ОСОБА_1 не надав рішення суду, яке набрало законної сили, у якому було б винуватця притягнуто до відповідальності, що є неправомірними діями страхової компанії.

Представник позивача ОСОБА_4 вважає, що вина водія у вчиненому кримінальному правопорушенні не має правового значення щодо виплати страхового відшкодування. Таким чином, відмова ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у виплаті страхового відшкодування через відсутність вироку, рішення, ухвали суду є необґрунтованою та такою, що порушує права потерпілого на отримання страхового відшкодування. У даному випадку страховий випадок настав, з моменту вчинення ДТП та отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , а саме 28.09.2019 року, тому наступає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки, так і ті, що завдали шкоди внаслідок необережності.

В судове засідання представник відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не з`явилася просила проводити розгляд справи без участі представника відповідача. Щодо задоволення позовних вимог заперечили в повному обсязі.

Суд заслухавши пояснення представника потерпілого адвоката Макух А.В., вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

28.09.2019 року близько 21 години 40 хвилин по вул.Залученська в с.Вельбівно Острозького району мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Audi 80», під керуванням ОСОБА_3 , який здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до Острозької ЦРЛ з діагнозом: перелом шиї, перелом лівої нижньої кінцівки.

Відповідно до листа Моторно (транспортного) страхового бюро України №3.1-02/1612 від 17.01.2020 року про відмову у відшкодуванні шкоди адресованого ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , вбачається, що МТСБУ здійснює виплату відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, на умовах, визначених Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з інформацією бази даних МТСБУ, було встановлено, що по відношенню до транспортного засобумарки Audiз державним номерним знаком НОМЕР_2 ,був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності,поліс №АМ 9713216, виданий страховою компанією ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 ,що діє в інтересах ОСОБА_2 , через представника ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з заявою №10258 від 11.02.2020 року про виплату страхового відшкодування.

Як вбачається з листа ПАТ «НАСК «ОРАНТА» № 09-02-22/2578 від 05.03.2020 позивачу ОСОБА_1 повідомили про необхідність надати банківські реквізити ОСОБА_2 та довіреність на право представляти інтереси ОСОБА_2 .

30.04.2020 року ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 , через представника ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» до раніше поданої заяви про виплату страхового відшкодування долучив нотаріально завірену копію довіреності на представництво інтересів ОСОБА_2 та реквізити рахунку ОСОБА_2 , що підтверджується листом №10830.

Згідно із заяви №1200/11129 від 01.06.2020 року до раніше поданої заяви про виплату страхового відшкодування представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 було долучено належним чином завірену копію довідки до акту-огляду МСЕК та належним чином завірену копію форми індивідуальної програми реабілітації інваліда №49 від 22.01.2020 року.

Як вбачається з заяви №1200/11637 від 12.06.2020 року до раніше поданої заяви про виплату страхового відшкодування було долучено фіскальні чеки на 1 аркуші А4 на суму 5419,14 грн.

Відповідно до копії витягу ЄРДР №0000336 від 29.09.2019 року за фактом ДТП триває досудове розслідування.

Як вбачається з листа ПАТ «НАСК «ОРАНТА» № 09-02-22/6100 від 02.07.2020 року, відповідач повідомив про припинення розгляду справи про відшкодування шкоди. Оскільки, за фактом ДТП 28.09.2019 року, проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000336. Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у страховика відсутні підстави для прийняття рішення щодо здійснення виплати страхового відшкодування. Після отримання вказаного документу, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» буде повторно розглянуто питання щодо проведення виплати страхового відшкодування.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст.6 вказаного Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п.1.7 ст.1 Закону, забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Згідно п. 1.6 ст. 1 Закону, власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Згідно п.1.4 ст.1 Закону, особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином, вичерпний перелік випадків, коли не настає цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу як джерела підвищеної небезпеки - це якщо шкода була завдана внаслідок непереборної сили або мав місце умисел потерпілого.

Крім цього, відповідно до ухвали Верховного Суду України від 19.10.2011 року у справі №6-208св10 під справою, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства мається на увазі справа, порушена у встановленому законом порядку, що розглядається відповідним судом. Порушення кримінальної справи органами досудового слідства не є підставою для зупинення провадження у справі.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Враховуючи вищенаведене, вина водія у вчиненому кримінальному правопорушенні не має правового значення для вирішення справи щодо виплати страхового відшкодування.

Верховний Суд України 03.12.2014, при розгляді цивільної справи №6-183цс14 зробив правовий висновок, відповідно до якого законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Враховуючи наведене, відмова ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у виплаті страхового відшкодування через відсутність вироку, рішення, ухвали суду або постанови про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та такою, що порушує право позивача на отримання страхового відшкодування.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07. 2004 року № 1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до ст.22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю,майну третьої особи.

Відповідно до ст.24.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів».

Відповідно по ст.25 Закону, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах:

- для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю;

- для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною;

- для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

Відповідно до пунктів 26.1, 26.2 ст.26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України; мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить:

- у разі встановлення I групи інвалідності - 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Згідно п.35.1 ст.35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що заява про виплату страхового відшкодування представником щодо позивача була подана 11.02.2020 року.

До заяви про страхове відшкодування були долучені усі документи передбачені п.35.2. ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Щодо подання інших документів, зокрема, засвідчену копію судово-медичного експерта щодо обстеження потерпілого та вироку суду, яким встановлено вину водія забезпеченого транспортного засобу в скоєнні ДТП, даною статтею не передбачено.

Відповідно до п.36.2. ст.36 Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Оскільки заява про страхове відшкодування була подана 11.02.2020 року, то останнім днем для виплати страхового відшкодування є 10.09.2020 року.

Згідно ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» мінімальна заробітна плата станом на 11.02.2020 року становила 4723 гривень.

Розмір страхового відшкодування, яке має право отримати позивач в інтересах ОСОБА_2 становить:

- 179312,36 гривень (відшкодування витрат на лікування, передбачено ст.24 Закону);

- 44803,99 гривень (відшкодування тимчасової втрати працездатності ст.25 Закону);

- 170028,00 гривень (відшкодування стійкої втрати працездатності ст.26 Закону);

- 19707,21 гривень (відшкодування моральної шкоди ст.26-1Закону).

Згідно п.1 Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про деякі питанняздійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України постановила: Установити розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням: за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, у розмірі 260000 гривень на одного потерпілого.

А тому, загальний розмір страхового відшкодування для позивача, який діє в інтересах ОСОБА_2 складає -260000 гривень.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19), зазначено, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

Отже, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Крім того, вищенаведеним п.36.2 ст.36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено лише підставу припинення здійснення страхового відшкодування у разі, якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, та не передбачено можливості відмови у стягненні страхового відшкодування у справі, яка вже розглядається судом в порядку цивільного судочинства, за наслідками такого розгляду.

Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору

За ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ч.3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим необхідно вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому право кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору страхову суму.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 07 червня 2017 року у справі № 6-282цс17 та Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) зазначила, що приписи ст.625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст.526, ч.2 ст.625 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Згідно із ст.992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до п.36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

За правилами ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

За ч.1 ст.613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Тобто відповідальність страховика, передбачена п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ч.2 ст. 625 ЦК України, настає виключно у випадку, якщо невиконання грошового зобов`язання відбулося з його вини як боржника у даних правовідносинах.

З матеріалів справи, вбачається, що листом №09-02-22/6100 від 02.07.2020 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» повідомило позивача про припинення перебігу строку для прийняття страховиком рішення щодо виплати позивачам страхового відшкодування до дати набрання рішенням у такій справі/провадженні законної сили та повідомлення про даний факт страховика, як це передбачено п. 36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відомості щодо результату розгляду кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000336 від 29.09.2019 року за фактом ДТП у матеріалах справи відсутні, на даний час триває досудове розслідування.

Вирішуючи позовні вимоги позивача про стягнення пені та трьох відсотків річних, суд вважає, що на момент звернення позивача до суду з позовом між ним та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не виникло боргових зобов`язань, що виключає можливість застосування цивільно-правової відповідальності, передбаченої п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ч.2 ст. 625 ЦК України.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 квітня 2022 року у справі № 447/2222/20 (провадження № 61-19906св21).

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги в частині стягнення 64190,05 грн. пені та 15558,88 грн. трьох процентів річних не підлягають до задоволення.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» підлягає стягненню на користь держави сума судового збору в розмірі 2600 гривень.

Керуючись ст.ст. 510, 526, 625, 992 ЦК України,ст.ст. 4, 12, 259, 263-265 ЦПК України,Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про стягнення страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 260000 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» cудовий збір в дохід держави в розмірі 2600 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», місцезнаходження: 02081, м.Київ, вул.Здолбунівська, буд.7-Д, .

Повний текст судового рішення складено 19 грудня 2022 року.

Суддя Р.М.Стасюк