ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року м.Суми

Справа №585/970/21

Номер провадження 22-ц/816/299/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Фермерського господарства «Тригубченка Геннадія Павловича»

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 грудня 2021 року в складі судді Цвєлодуб Г.О., ухваленого в м. Ромни Сумської області, повний текст якого виготовлено 14 грудня 2021 року,

в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Лан» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Тригубченка Геннадія Павловича» про визнання недійсними договорів оренди землі,

в с т а н о в и в :

У квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Лан» далі по тексту (ТОВ «Агрофірма «ЛАН») звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за договором оренди земельної ділянки №3-49-11 від 01 грудня 2006 року ОСОБА_1 передала в оренду ТОВ «Агрофірма «Лан» належні їй на праві власності земельні ділянки загальною площею 2,862 га, що знаходиться на території Велибубнівської сільської ради Роменського району Сумської області, строком на 49 років. В подальшому позивачу стало відомо, що 19 травня 2020 року між ОСОБА_1 та ФГ «Тригубченка Геннадія Павловича» укладено договори оренди вказаних земельних ділянок строком на 49 років, які діють до 18 травня 2069 року. 24 червня 2020 року ТОВ «Агрофірма «Лан» звернулось до ФГ «Тригубченка Геннадія Павловича» з письмовою вимогою припинити подвійно зареєстровану оренду щодо вказаних земельних ділянок.

Посилаючись на те, що фермерське господарство в добровільному порядку відмовляється вчиняти дії щодо припинення договорів оренди земельних ділянок за укладеними із ОСОБА_1 договорами оренди земельної ділянки, які перебувають у користуванні товариства на підставі діючого договору оренди землі № 3-49-11 від 01 грудня 2006 року, просило суд ухвалити рішення, яким, визнати недійсними договори оренди земельної ділянки площею 2,4181 га, кадастровий номер :01:001:0192, та земельної ділянки площею 0,171 га, кадастровий номер :02:003:0176, сільськогосподарського призначення, які знаходяться на території Великобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області, укладені 19 травня 2020 року між ОСОБА_1 та ФГ «Тригубченка Геннадія Павловича», номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 36617434 та 36617543.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 грудня 2021 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 2,4181 га, кадастровий номер :01:001:0192, сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Великобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області, укладений 19 травня 2020 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Тригубченка Геннадія Павловича», номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 36617434.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 0,171 га, кадастровий номер :02:003:0176, сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Великобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області, укладений 19 травня 2020 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Тригубченка Геннадія Павловича», номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 36617543.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Агрофірма «Лан» судові витрати в розмірі 4540 гривень в рахунок судового збору та 12000 гривень витрат на правову допомогу, що становить 16540 (шістнадцять тисяч п`ятсот сорок) гривень.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ФГ «Тригубченка Геннадія Павловича», подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції не надав оцінки доводам відповідача ОСОБА_1 про те, що нею договір оренди землі від 01 грудня 2006 року з ТОВ «Агрофірма «Лан» не підписувався, про його укладення на 49 років вона дізналася нещодавно. Наголошує на тому, що суд першої інстанції безпідставно залишив без розгляду подане клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, оскільки про факт не підписання договору оренди відповідачем ОСОБА_1 стало відомо лише після початку слухання справи по суті.

Від ТОВ «Агрофірма «Лан» та відповідача ОСОБА_1 в установлений апеляційним судом строк відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 на праві власності належать земельні ділянки загальною площею 2,862 га за кадастровими номерами :02:003:0176 та :01:001:0192, що знаходяться на території Велибубнівської сільської ради Роменського району Сумської області (а.с. 22-23, 27-28).

01 грудня 2006 року між ТОВ «Агрофірма «Лан» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки № 3-49-11, відповідно до умов якого остання передала ТОВ «Агрофірма «Лан» в оренду належні їй на праві власності земельні ділянки загальною площею 2,862 га, що знаходяться на території Велибубнівської сільської ради Роменського району Сумської області, строком на 49 років, (а.с. 8-16).

Вказаний договір оренди було зареєстровано у Роменському районному відділенні Сумської регіональної філії державного підприємства ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04 грудня 2007 року за № 04.07.623.00320.

25 серпня 2015 року між ТОВ «Агрофірма «Лан» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 01 грудня 2006 року № 3-49-11, відповідно до умов якої змінено п. 1.5. та 3.1. вказаного договору оренди земельної ділянки щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки становить внесення орендної плати виключно у грошовій формі, яка складає за 2015 рік 3594,63 грн, що становить 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 17).

19 травня 2020 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Тригубченка Геннадія Павловича» укладено договір оренди земельної ділянки, площею 2,4181 га, кадастровий номер :01:001:0192, сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Великобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області, строком на 49 років, який діє до 18 травня 2069 року (а.с. 19-21).

Також 19 травня 2020 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Тригубченка Геннадія Павловича» укладено договір оренди земельної ділянки, площею 0,171 га, кадастровий номер :02:003:0176, сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Великобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області, строком на 49 років, який діє до 18 травня 2069 року (а.с. 24-26).

Як вбачається з Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 31 березня 2021 року, 20 травня 2020 року Роменською районною державною адміністрацією Сумської області проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 2,4181 га, кадастровий номер :01:001:0192, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 36617434, та права оренди земельної ділянки площею 0,171 га, кадастровий номер :02:003:0176, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 36617543, які укладені між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Тригубченка Геннадія Павловича» 19 травня 2020 року (а.с. 29-30).

Відповідно до Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01 квітня 2021 року № 250913379 та № 250914201, 13 травня 2020 року державним реєстратором Роменської районної державної адміністрації Сумської області винесено рішення № 52261808 та № 52262543 від 18 травня 2020 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди земельної ділянки від 19 травня 2020 року, укладеного між ФГ "Тригубченка Геннадія Павловича» і ОСОБА_1 , строк дії: 19 травня 2069 року; земельна ділянка площею 2,4181 га, кадастровий номер :01:001:0192, номер запису про інше речове право: 36617434, земельна ділянка площею 0,1710 га, кадастровий номер :02:003:0176, номер запису про інше речове право: 36617543 відповідно (а.с. 31-32).

24 червня 2020 року ТОВ «Агрофірма «Лан» звернулась до ФГ «Тригубченка Геннадія Павловича» про припинення подвійно зареєстрованої оренди щодо земельної ділянки площею 2,4180 га (а.с. 33).

Відповідно до листа Відділу у Роменському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 553/110-20 від 09 червня 2020 року згідно земельно-облікових даних інше речове право (договір оренди) на земельну ділянку, що знаходиться на території Великобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області кадастровий номер: :01:001:0192 зареєстроване за ТОВ «Агрофірма «Лан» від 04 грудня 2007 року, реєстраційний номер 20, термін дії договору 49 років (а.с. 34).

16 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 з письмовою заявою, у якій просила припинити договір оренди і повернути земельну ділянку, яка була помилково передана в оренду ФГ «Тригубченка Геннадія Павловича» (а.с. 35).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності заявлених позивачем вимог про визнання укладених між ОСОБА_1 та ФГ «Тригубченка Геннадія Павловича» договорів оренди землі.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Законом України «Про оренду землі».

Передання в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності, зокрема, громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (частина 2 статті 124 ЗК України у редакції, чинній на час підписання первинного договору оренди та їх державної реєстрації).

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина 1 статті 210 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 125 ЗК України у вказаній редакції право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди та його державної реєстрації.

Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом (стаття 20 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час підписання первинних договорів оренди та їх державної реєстрації).

Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18 Закону України «Про оренду землі» у вказаній редакції).

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації (частина третя статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2021 року у справі № 379/1488/18 (провадження № 61-21017св19) зазначено, що «У постанові Великої Палати Верховного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19) зазначено, що: «однією із загальних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до загальних засад державної реєстрації прав належить гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Тому суд має оцінювати наявність або відсутність добросовісності зареєстрованого володільця нерухомого майна (пункт 51 постанови від 26 червня 2019 року у справі № 669/927/16-ц). Добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (див. пункт 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року в справі № 922/3537/17).

Якщо особа, якій належить право оренди земельної ділянки (первинний орендар) за законодавством, що було чинним до 1 січня 2013 року, після настання цієї дати не зареєструвала її право в у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то укладення наступного договору оренди того ж майна під час дії первинного договору оренди може порушити відповідне право первинного орендаря у разі, коли на підставі наступного договору оренди відповідна земельна ділянка передана у користування наступному орендареві, а право останнього - зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Така реєстрація унеможливлює внесення запису до вказаного реєстру про право оренди тієї ж ділянки первинним орендарем. У такому випадку суд може захистити право первинного орендаря тоді, коли на підставі відповідного судового рішення цей орендар зможе зареєструвати його право оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, означену можливість первинний орендар матиме тільки тоді, коли на момент набрання судовим рішенням про задоволення відповідного позову законної сили цей орендар матиме чинне право оренди, зокрема, якщо не спливе строк оренди чи буде поновленим первинний договір оренди. В іншому випадку в позові слід відмовити».

Згідно зі статтями 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним як способу захисту є усталеним у судовій практиці.

Встановлено, що на час укладення 19 травня 2020 року між відповідачами ОСОБА_1 та ФГ «Тригубченка Геннадія Павловича» договорів оренди земельних ділянок за кадастровими номерами :01:001:0192, площею 2,4181 га, 524183200:02:003:0176, площею 0,171 га, ці земельні ділянки перебували в оренді позивача ТОВ «Агрофірма «Лан», відповідно до укладеного 01 грудня 2006 року договору оренди земельної ділянки №3-49-4, строк дії якого до 04 грудня 2049 року.

Тобто, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що чинне право позивача було порушено, та підлягає захисту шляхом визнання договорів оренди земельних ділянок від 19 травня 2020 року недійсними.

Щодо доводів фермерського господарства про те, що ОСОБА_1 не підписувала договір оренди земельної ділянки №3-49-4 від 01 грудня 2006 року укладений з ТОВ «Агрофірма «Лан», а тому він є неукладеним, то їх колегія суддів вважає непереконливими.

Так, відповідач ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції не заперечувала проти існування між нею та ТОВ «Агрофірма «Лан» договірних відносин, передання та фактичного використання належних їй на праві власності земельних ділянок саме позивачем. ОСОБА_1 не вказувала і на неправомірність користування переданими в оренду земельними ділянками ТОВ «Агрофірма «Лан», та не ставила питання про повернення їй земельних ділянок, з підстав не укладення договору оренди земельної ділянки від 01 грудня 2006 року.

Колегія суддів бере до уваги і особисто написаний ОСОБА_1 лист від 16 вересня 2020 року, адресований голові ФГ «Тригубченка Геннадія Павловича», в якому вона просила припинити укладені між ними договори оренди земельних ділянок від 19 травня 2020 року, у зв`язку з перебуванням цих земельних ділянок в оренді ТОВ «Агрофірма «Лан» (а.с. 35).

Заявлене ФГ «Тригубченка Геннадія Павловича» клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволенню не підлягає, так як обґрунтовано вказував суд першої інстанції, предметом даного спору не є питання дійсності укладеного 01 грудня 2006 року договору оренди землі між ТОВ «Агрофірма «Лан» та ОСОБА_1 і сторонами укладеного договору він не оспорюється .

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційнийсуд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Тригубченка Геннадія Павловича» залишити без задоволення, рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 29 червня 2022 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Т. А. Левченко