Справа № 185/7901/21
Провадження № 2/185/576/22
У Х В А Л А

28 червня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.,

з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Андрухова Д.Г.,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом,

В С Т А Н О В И В:

27 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом.

Позивач посилається на те, що 16 березня 2019 року під час виконання трудових обов`язків електрослюсаря підземного 5 розряду ВСП «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» він отримав травму.

24 червня 2019 року йому була вперше встановлена друга група інвалідності. Крім того 03 липня 2020 року згідно довідок МСЕК йому була встановлена друга група інвалідності та 70 відсотків втрати працездатності за трудовим каліцтвом.

Позивач просить стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» 180 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок каліцтва на виробництві без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

30 вересня 2021 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

26 жовтня 2021 року за клопотанням представника відповідача було постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

26 жовтня 2021 року надійшов відзив на позов, за змістом якого ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» позовні вимоги не визнає, посилаючись на їх необґрунтованість.

16 грудня 2021 року представником позивача подана уточнена позовна заява, в якій уточнено ціну позову, також надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою від 28 лютого 2022 року за клопотанням представника відповідача залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Від представника ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» надійшло клопотання про витребування додаткових доказів: у КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради копій акту огляду МСЕК № 793, на який посилаються довідки МСЕК № 077809, № 615780, індивідуальної реабілітації інваліда, починаючи з першого обстеження на МСЕК, у позивача обґрунтованого розрахунку розміру суми позовних вимог.

Представник позивача заперечує проти задоволення цього клопотання, оскільки висновок МСЕК не скасований і нічим не спростовується, факт втрати здоров`я сам по собі є підставою для відшкодування працівнику моральної шкоди.

За змістом статей 81, 83 ЦПК України, позивач зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Позивачем додані до позовної заяви письмові докази, що підтверджують обставини, на які він посилається у позовній заяві, а саме його роботу на підприємстві відповідача у шкідливих умовах, встановлення йому висновком МСЕК другої групи інвалідності та втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва.

Відповідачем не обґрунтовано необхідність витребування додаткової медичної документації для повного та всебічного розгляду справи.

Як визначено постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 210/3177/17, право працівника на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання, настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності.

Таким чином факт встановлення позивачу стійкої втрати працездатності висновком МСЕК вже є підставою для відшкодування йому моральної шкоди.

Тому відсутня необхідність у витребуванні додаткових медичних документів за наявності відповідної довідки МСЕК.

За змістом статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На позивача законом не покладено обов`язку надавати розрахунок розміру моральної шкоди, тому відсутні підстави для витребування такого розрахунку.

Також представник відповідача заявив клопотання про витребування доказів у Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, а саме завірених належним чином копій документів про страхові виплати ОСОБА_1 , призначені згідно частини 7 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», завірених належним чином документів, на підставі яких були призначені ці виплати, пояснень, чи є ці виплати повними згідно з наданими ОСОБА_1 документами.

На думку представника відповідача, якщо позивачу проведені страхові виплати у відшкодування шкоди здоров`ю належним чином та у повному обсязі, то зобов`язання з відшкодування шкоди припинилось належним виконанням. Моральна шкода є похідною від зобов`язання з відшкодування шкоди здоров`ю, тому згідно статті 599 Цивільного кодексу України з припиненням основного зобов`язання припиняються і похідні зобов`язання. Здоров`я не є майном, якому завдана шкода, тому правило частини 4 статті 23 Цивільного кодексу України щодо відшкодування моральної шкоди незалежно від відшкодування майнової шкоди у даному випадку не застосовується.

Представник позивача вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки розмір страхових виплат не має відношення до заявлених позовних вимог. Згідно з частиною 8 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», відшкодування моральної шкоди не відноситься до страхових виплат.

Як визначено частинами 7, 8 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», страхові виплати складаються із:

1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;

4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України.

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Нормою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно наведених положень закону, наявність страхових виплат та їх розмір не впливають на право потерпілої особи на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Тому інформація про страхові виплати не стосується предмета позову, її витребування є недоцільним.

Учасниками справи не подано інших заяв чи клопотань, які підлягають вирішенню у підготовчому засіданні.

Предмет спору, характер спірних правовідносин, позовних вимог та склад учасників судового процесу остаточно визначені.

Строк проведення підготовчого провадження, визначений частиною 3 статті 189 ЦПК України, закінчився.

Тому наявні підстави для закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись статтею 200 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотань представника відповідача про витребування додаткових доказів.

Закрити підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом.

Призначити справу до судового розгляду по суті у приміщенні Павлоградського міськрайнного суду Дніпропетровської області на 12 липня 2022 року о 13:15 годині.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Cуддя У.М. Болдирєва