Справа № 680/933/21
№2/680/63/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2022 року смт Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Яцини О.І.,

за участі секретаря судового засідання Стандрійчук М.П.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Солов`я О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який поданий її представником адвокатом Солов`єм Олександром Васильовичем, до ОСОБА_2 , третя особа Новоушицька селищна рада Хмельницької області, про визнання довідки та свідоцтва про право на спадщину недійсними,

установив:

Позивачка звернулася до суду із позовом в якому просить визнати недійсною довідку № 68 від 05 лютого 2001 року про прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 та визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 № НОМЕР_1 від 07 жовтня 2016 року, що видане приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Кохан О.В.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася із домоволодіння в АДРЕСА_1 , колишнього Новоушицького району, Хмельницької області.

За життя, 12 листопада 1995 року ОСОБА_4 складала заповіт, за яким усе належне їй майно та майнові права заповіла своєму сину ОСОБА_3 , який протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини дій спрямованих на її прийняття не вживав. Так, він, до Новоушицької районної державної нотаріальної контори не подавав заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , у фактичне управління та володіння спадковим майном не вступав. Отже, в силу вимог ч. 2 ст. 553 ЦК УРСР, померлий ОСОБА_3 є таким, що відмовився від прийняття спадщини за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_4 .

Натомість позивачка, у силу вимог приписів ст. 549 ЦК УРСР, прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 у порядку спадкування за законом. Факт прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 встановлено у рішенні Новоушицького районного суду від 16 жовтня 2018 року в справі № 680/833/18, яке набрало законної сили. Вказаним рішенням визнано за позивачкою право власності на домоволодіння в АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

Після звернення до реєстратора речових прав на нерухоме майно із заявою про реєстрацію права власності на дане майно позивачці було відмовлено, у зв`язку із тим, що 07 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Новоушицького районного нотаріального округу Кохан О.В. на ім`я ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 № НОМЕР_1 на спірне домоволодіння. Вказане домоволодіння успадковано померлим батьком відповідачки ОСОБА_2 після смерті їх матері ОСОБА_4 .

У ході розгляду справи № 680/60/20 встановлено, що ОСОБА_3 , згідно із довідкою Капустянської сільської Ради № 68 від 05 лютого 2001 року прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 шляхом обробітку присадибної земельної ділянки, сплати страхових внесків та податку за землю.

Дана довідка містить абстрактну інформацію, зокрема не зазначено адреси за якою здійснювався обробіток присадибної земельної ділянки, які сплачувалися страхові платежі та податки за землю.

На адвокатський запит надано інформацію відповідно до якої померлий ОСОБА_3 здійснював обробіток присадибної земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , тобто за своїм місцем проживання.

На момент смерті ОСОБА_4 , разом із нею були зареєстровані та проживали син позивачки - ОСОБА_5 та його сім`я де вони і залишилися проживати після смерті матері.

Вказані особи та позивачка постійно приїздили у село, де здійснювали обробіток присадибної земельної ділянки, що виключало здійснення обробітку померлим ОСОБА_3

ОСОБА_3 податкові та страхові платежі не сплачував оскільки він був пенсійного віку та звільнений від їх сплати. Отже, довідка № 68 від 05 лютого 2001 року містить недостовірну інформацію, а тому вона є недійсною.

За таких обставин, підстав для видачі відповідачці ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_3 на домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_3 , яке він успадкував після смерті ОСОБА_4 , не було.

Ухвалою судді від 29 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, надано відповідачці строк для подання відзиву на позовну заяву та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Новоушицьку селищну раду Хмельницької області.

26 січня 2022 року відповідачка надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що на її думку позовна заява не підлягає задоволенню, так як нотаріусом було перевірено всі документи та дано належну їх оцінку під час підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину. Отже, будь-яких порушень чинного законодавства на момент видачі їй свідоцтва про право на спадщину на спірне майно, вона не вбачає.

В своїй позовній заяві йде посилання на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2018 року по справі № 680/833/18, яке підтверджує факт прийняття спадщини за законом після смерті своєї матері, яке вступило в законну силу. Однак, до позовної заяви додано інше рішення по справі № №680/221/16-ц від 29 березня 2016 року, яке не стосується предмету спору. Натомість, по справі № 680/833/18 рішення було прийнято 30 жовтня 2019 року. Як вказано в рішенні від 23 червня 2021 року по справі № 680/60/20, що суд не було поінформовано позивачкою про всі відомі обставини, а саме наявність інших можливих спадкоємців, що в свою чергу призвело до ухвалення судом рішення по справі №680/833/18 в умовах однобічної подачі доказів та сприятливого для позивачки представлення їх перед судом.

Всі викладені обставини зайшли своє підтвердження у рішенні Новоушицького районного суду Хмельницької області від 23 червня 2021 року по справі № 680/60/20 залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року.

Третя особа - Новоушицька селищна рада Хмельницької області будучи повідомленою належним чином про дату розгляду справи, у судове засідання представника не направила.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали.

Відповідачка у чергове надіслала у судове засідання клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату.

Враховуючи те, що судові засідання неодноразово, як у підготовчому провадженні, так і під час судового розгляду відкладались за клопотанням відповідачки, яка висловила у відзиві на позовну заяву своє ставлення до позовних вимог, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про відкладення судового засіданні та здійснювати розгляд справи за її відсутності.

Суд, заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Позивачка є дочкою ОСОБА_4 (а.с.5, 6).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області у справі №680/221/16-ц від 29 березня 2016 року визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,04 в умовних кадастрових гектарах відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ХМ №0172778 від 15 лютого 1997 року на землях, які перебували в колективній власності КСП «1-Травня» с.Глибочок Новоушицького району Хмельницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 (а.с.9, 10).

ОСОБА_3 , житель с.Глибочок, податкові та страхові платежі не сплачував, оскільки він був пенсійного віку та звільнений від сплати (а.с.11). Обробіток земельної ділянки 0,43 га ОСОБА_3 здійснювався за адресою АДРЕСА_2 (а.с.12).

На момент смерті ОСОБА_4 , у належному їй домоволодінні, що розташоване в АДРЕСА_3 , були зареєстровані та проживали ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_6 . Після смерті ОСОБА_4 вони залишились проживати у даному домоволодінні (а.с.13).

Із матеріалів спадкової справи №60-2016 заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулась його дочка ОСОБА_2 (а.с.38, 41 на звороті).

Згідно із копією заповіту від 10 лютого 2015 року, ОСОБА_3 заповів усе своє майно ОСОБА_2 (а.с.41). Із заявою про відмову від обов`язкової частки в спадщині звернулась дружина померлого - ОСОБА_4 (а.с.45).

Відповідно до довідки виданої Новоушицької селищної ради №285 від 22 лютого 2016 року ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті проживав без реєстрації в АДРЕСА_2 . Копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 15 травня 1989 року ОСОБА_3 належало домоволодіння в АДРЕСА_2 (а.с.45 на звороті).

Згідно із копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом №1014 від 12 серпня 2016 року ОСОБА_2 , як спадкоємець після смерті ОСОБА_3 , набула у власність домоволодіння за вказаною адресою АДРЕСА_2 (а.с.47 на звороті).

07 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, яке ОСОБА_3 прийняв після смерті ОСОБА_4 , як спадкоємець за заповітом, зокрема і на будинковолодіння в АДРЕСА_3 (а.с.53 на звороті).

Відповідно до копії заповіту від 13 листопада 1995 року ОСОБА_4 заповіла усе своє майно своєму сину ОСОБА_3 , заповіт зареєстрований у реєстрі за №39, за життя не змінений та не відмінений (а.с.55).

Згідно із копією довідки виданої виконавчим комітетом Капустянської сільської ради після смерті ОСОБА_4 у с.Глибочок, в управління та розпорядження спадковим майном вступив ОСОБА_3 , який обробляє присадибну ділянку, сплачує страхові платежі, податок за землю (а.с.20).

Копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 10 квітня 1989 року підтверджується те, що ОСОБА_4 належало домоволодіння в АДРЕСА_3 (а.с. 57 на звороті, 58).

Згідно із копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом №1331 від 07 жовтня 2016 року ОСОБА_2 , як спадкоємець, набула домоволодіння в АДРЕСА_3 , після смерті ОСОБА_3 , який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 (а.с. 58 на звороті).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заведена (а.с.62, 63).

Свідок ОСОБА_5 дав суду показання про те, що він із сім`єю проживав у с. Глибочок у спірному домоволодінні, де був прописаний з 1999 року. У той час його мати (позивачка) забрала проживати ОСОБА_4 до свого домогосподарства в смт Нова Ушиця. Після смерті ОСОБА_4 , її похоронили зі спірного домоволодіння на сільському кладовищі. Під час проживання у с.Глибочок вони обробляли земельну ділянку та доглядали за будівлями. Яким чином відповідачка успадкувала спірне домоволодіння йому не відомо. ОСОБА_3 проживав в АДРЕСА_2 , до будинку своєї матері не навідувався, речами померлої не користувався.

Свідок ОСОБА_6 дала суду покази про те, що вона проживала із чоловіком ОСОБА_5 з 1999 року по 2001 рік у с.Глибочок у домогосподарстві його бабки ОСОБА_4 , яке і до цього часу підтримують у належному стані. Відповідачка у спірне домоволодіння не з`являлася. За життя ОСОБА_3 заходив до домоволодіння своєї матері, тобто туди де вони проживали, речами померлої не розпоряджався. Повідомляв їм, що вони можуть там проживати і він проти цього не заперечує. Припустила, що факт оформлення заповіту на ОСОБА_4 міг бути пов`язаний із конфліктом бабки та позивачки.

Свідок ОСОБА_7 дав суду показання про те, що він є товаришем ОСОБА_5 . У той час померла ОСОБА_4 , у її домоволодінні в с.Глибочок проживав ОСОБА_5 разом із сім`єю. Позивачка навідувалась до них допомагала по господарству. Щоб ОСОБА_3 приходив на домоволодіння матері, він не бачив.

Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме спадщина відкрилася 24 червня 2000 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і заповітом.

Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям (ч.1 ст.534 ЦК УРСР).

Заповідач вправі в будь-який час змінити або скасувати зроблений ним заповіт, склавши новий заповіт. Заповіт, складений пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або в частині, в якій він йому суперечить (ч.1, 2 ст.544 ЦК УРСР).

Згідно зі статтями 549, 554 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 та 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.

Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно із п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5, що була чинною до 03 березня 2004 року, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

Пунктом 5.1 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що при оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту, перевірити його реєстрацію у Спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє в його прийомі.

Нормами статей 1217, 1218, 1223, 1269 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_5 , так як надаючи покази він стверджував, що був зареєстрованим у АДРЕСА_3 , натомість при перевірці його паспорта суд з`ясував, що він з 1999 року був зареєстрований у с. Пилипківці. Поряд із цим, стверджував, що після смерті ОСОБА_4 її син ОСОБА_3 до домоволодіння не з`являвся, проте під час надання відповідей на уточнюючі запитання він повідомив суду, що ОСОБА_3 все ж відвідував спірне домогосподарство.

Під час розгляду справи судом встановлено, що свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок в АДРЕСА_3 , видано підставно, з огляду те, що ОСОБА_3 прийняв спадщину в порядку визначену законом. У ОСОБА_3 було наявне свідоцтво про право особистої власності видане на ім`я ОСОБА_4 , яке перейшло до спадкової маси після його смерті. Відтак, посилання позивачки про неприйняття спадщини ОСОБА_3 не підтвердились.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомили, що ОСОБА_3 навідувався до них, а саме до домоволодіння по АДРЕСА_3 .

Свідок ОСОБА_6 зазначила у своїх показах, що ОСОБА_3 повідомляв їм, що вони можуть там проживати і він проти цього не заперечує, що беззаперечно свідчить про розпорядженням майном, тобто надання дозволу на проживання у ньому.

У судовому засіданні було з`ясовано, що ОСОБА_4 за життя розпорядилася належним їй майном та заповіла його ОСОБА_3 .

Разом із тим, у матеріалах справи міститься довідка про прийняття спадщини позивачкою після смерті ОСОБА_4 , однак матеріалами справи підтверджується те, що заповіт на ім`я позивачки оформлений раніше, ніж заповіт оформлений на ім`я ОСОБА_3 , відтак на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , чинним був заповіт оформлений на ім`я ОСОБА_3 , який мав правові підстави для оформлення спадщини, як і його спадкоємець відповідачка.

Враховуючи те, що підстав для визнання недійним свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 № НОМЕР_1 від 07 жовтня 2016 року, судом не встановлено, тому вважати, що у довідці № 68 від 05 лютого 2001 року зазначена неправдива чи хибна інформація щодо прийняття ОСОБА_8 спадщини - підстави відсутні.

За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даного позову з огляду на його безпідставність та недоведеність.

Розподіляючи судові витрати, суд керується частиною першою, другою статті 141 ЦПК України та враховуючи відмову в позові, покладає судові витрати у виді судового збору понесені позивачкою, на останню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 137, 141, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У позові ОСОБА_1 , який поданий її представником адвокатом Солов`єм Олександром Васильовичем, до ОСОБА_2 , третя особа Новоушицька селищна рада Хмельницької області, про визнання довідки та свідоцтва про право на спадщину недійсними - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 13 грудня 2022 року.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 ,РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: Новоушицька селищна рада Хмельницької області, місцезнаходження смт Нова Ушиця, вул. Подільська, 17, Кам`янець-Подільського району,Хмельницької області, .

Суддя О. І. Яцина