Справа № 545/3086/22
Провадження № 2/545/1223/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Богомолової Л.В.

секретаря Безгубенко Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 06.11.1992 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина син ОСОБА_3 . Спочатку сторони з дитиною проживали в квартирі АДРЕСА_1 , яку в подальшому позивач та її матір приватизували і набули на неї право власності. 20.07.1995 року квартиру продали та купили двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 де і проживали подружжя ОСОБА_4 з дитиною та матір позивача. 26.04.1996 року матір позивача придбала трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 на постійне місце проживання переїхали сторони з дитиною та матір`ю позивача. 08.07.2005 року шлюб між сторонами було розірвано проте останні продовжували проживати разом та вести спільний побут. ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася ще одна спільна дитина ОСОБА_5 . 12.04.2007 року позивач та відповідач за спільні кошти придбали у власність земельну ділянку , площею 0,163 га в АДРЕСА_4 , яку було оформлено на відповідача за згодою сторін. У 2008 році сторони розпочали будівництво житлового будинку але продовжували спільно проживати сторони з дітьми в трикімнатній квартирі АДРЕСА_3 . У 2012 році будівництво будинку було завершено та введено дім в експлуатацію. Оскільки земельна ділянка була оформлена на відповідача, то і дім було оформлено на відповідача. У 2013 році сторони з дітьми на постійній основі переїхали проживати до будинку. 15.01.2019 року сторони повторно офіційно зареєстрували шлюб. Отже фактично не будучи в зареєстрованому шлюбу в період з 08.07.2005 року по 15.01.2019 року продовжували проживати разом, вести спільний бізнес, виховувати та нараджувати дітей. В зв`язку з чим, просила суд встановити факт спільного проживання позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 однією сім?єю без реєстрації шлюбу у період з 08.07.2005 року по 15 січня 2019 року. Здійснити поділ спільної сумісної власності, зазначивши, що за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) визнати за кожним по 1/2 частині за кожним на земельну ділянку площею 0,163 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), кадастровий номер: :00:022:0099, що знаходиться на території АДРЕСА_4 та на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_4 (будинок А-2, загальною площею 334,8 кв.м., житловою площею 144,10 кв.м., місцева очисна споруда Б, свердловина к, огорожа №1). Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право особистої приватної власності на транспортний засіб ЗАЗ 110307, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , № шасі/кузова НОМЕР_4 . Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) право особистої приватної власності на транспортний засіб Volkswagen Transporter T4, 2001 року випуску, реєстраційн6ий номер НОМЕР_5 , № шасі/кузова НОМЕР_6 . Стягнути з відповідача ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь позивача ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) компенсацію вартості частини транспортного засобу Volkswagen Transporter T4, 2001 року випуску, реєстраційн6ий номер НОМЕР_5 , № шасі/кузова НОМЕР_6 в розмірі 67000,00 грн.

В подальшому позивач позовні вимоги зменшила та відмовилася від позовної вимоги щодо стягнення компенсації вартості частини транспортного засобу Volkswagen Transporter T4, 2001 року випуску, реєстраційн6ий номер НОМЕР_5 , № шасі/кузова НОМЕР_6 в розмірі 67000,00 грн. Також зазначила, що в зв`язку з проведенням бойових дій на території Харківського району Харківської області житловий будинок та автомобіль були пошкоджені, в зв`язку з чим вартість їх зменшилася з і ціна позову відповідна також, тому просила різницю вартості в сумі 7813,75 грн. їй повернути. Судові витрати розділити порівну між сторонами.

Позивач та її представник адвокат Таварян К.К. в судове засідання не з`явилися, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, зменшені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач та його представник адвокат Говорова С.Л. в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, зменшені позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

У відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України, судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно норми ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності

Відповідно до нормою ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Згідно з частиною 1 статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку.

Таким чином, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності; тобто земельна ділянка площею 0,163 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), кадастровий номер: :00:022:0099, що знаходиться на території АДРЕСА_4 та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_4 (будинок А-2, загальною площею 334,8 кв.м., житловою площею 144,10 кв.м., місцева очисна споруда Б, свердловина к, огорожа №1) є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі 6-843цс17.

Згідно з положеннями ст. 57 СК України, суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Частина 1 статті 70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є об`єктом права сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи, що відповідач в добровільному порядку відмовляється визначити частки у спільному майні подружжя, позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

В частині позовних вимог щодо про стягнення з відповідача ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь позивача ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) компенсацію вартості частини транспортного засобу Volkswagen Transporter T4, 2001 року випуску, реєстраційн6ий номер НОМЕР_5 , № шасі/кузова НОМЕР_6 в розмірі 67000,00 грн.

Позивачем було подано заяву про зменшення позовних вимог в якій вона відмовилася від позовної вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь позивача ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) компенсацію вартості частини транспортного засобу Volkswagen Transporter T4, 2001 року випуску, реєстраційн6ий номер НОМЕР_5 , № шасі/кузова НОМЕР_6 в розмірі 67000,00 грн.

Відповідно до вимог ст.206 ч.3 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Враховуючи, що позивач відмовилася від позовних вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь позивача ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) компенсацію вартості частини транспортного засобу Volkswagen Transporter T4, 2001 року випуску, реєстраційн6ий номер НОМЕР_5 , № шасі/кузова НОМЕР_6 в розмірі 67000,00 грн., в цій частині провадження по справі підлягає закриттю.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258-ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Зменшені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна подружжя задовольнити.

Встановити факт спільного проживання позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 однією сім?єю без реєстрації шлюбу у період з 08.07.2005 року по 15 січня 2019 року.

Здійснити поділ спільної сумісної власності, зазначивши, що за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) визнати за кожним по 1/2 частині за кожним на земельну ділянку площею 0,163 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), кадастровий номер: :00:022:0099, що знаходиться на території АДРЕСА_4 та на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_4 (будинок А-2, загальною площею 334,8 кв.м., житловою площею 144,10 кв.м., місцева очисна споруда Б, свердловина к, огорожа №1).

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право особистої приватної власності на транспортний засіб ЗАЗ 110307, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , № шасі/кузова НОМЕР_4 .

Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) право особистої приватної власності на транспортний засіб Volkswagen Transporter T4, 2001 року випуску, реєстраційн6ий номер НОМЕР_5 , № шасі/кузова НОМЕР_6 .

В частині позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь позивача ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) компенсацію вартості частини транспортного засобу Volkswagen Transporter T4, 2001 року випуску, реєстраційн6ий номер НОМЕР_5 , № шасі/кузова НОМЕР_6 в розмірі 67000,00 грн. провадження закрити в зв`язку з відмовою позивача від цієї частини позовних вимог.

Повернути ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) зайво сплачений судовий збір, згідно квитанції 3_12 від 16.02.2022 року в розмірі 7813,75 грн. (сім тисяч вісімсот тринадцять гривень 75 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь позивача ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 2295,63 грн. сплачений нею при зверненні до суду з позовом.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л. В. Богомолова