ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8149/22 Справа № 205/4914/20 Суддя у 1-й інстанції - Приходченко О. С. Суддя у 2-й інстанції - Зайцева С. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2022 року місто Дніпро Дніпропетровської області

Єдиний унікальний номер 205/4914/20

Номер провадження 22-ц/803/8149/22

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Биліни Т.І., Максюти Ж.І.

за участю секретаря: Паромової О.О.

учасники справи :

позивач - ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпропетровської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі Дніпропетровської області з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Ільїн Артем Михайлович, на рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 27 вересня 2022 року головуючого судді Приходченко О.С. по цивільній справі про визначення порядку спілкування та участі у вихованні малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2020 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпропетровської області, про визначення порядку спілкування та участі у вихованні малолітньої дитини.

Позов мотивований тим, що між позивачем та відповідачем 06 липня 2011 року було укладено шлюб, який розірвано рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 15 травня 2020 року. Від шлюбу мають спільну дитину - малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя сторін фактично припинене з 05 листопада 2019 року. На сьогоднішній день між сторонами у справі існує спір щодо участі матері ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з дитиною. Відповідач офіційно працевлаштована, має постійний дохід, не має на утриманні інших осіб чи інших обставин, які ускладнюють спілкування між нею та дитиною, проте, від виконання своїх батьківських обов`язків самоусунулась.

З 05 листопада 2019 року дитина проживає з батьком позивачем по справі. За період часу з 05 листопада 2019 року по теперішній час матір бачила дитину два рази. ОСОБА_3 свідомо уникає спілкування з дитиною, не приймає участі у її вихованні, лікуванні та матеріальному утриманні, спілкується з нею лише телефоном. Відповідач свідомо маніпулює фактами та вводить в оману працівників Служби у справах дітей Царичанської РДА щодо фактичних обставин справи. Вважає, що єдиною метою, яку переслідує відповідач своїми зверненнями є отримання можливості насильно, всупереч волі дитини та її інтересам змінити її фактичне місце мешкання, тому, є доцільним визначити порядок участі відповідача у вихованні дитини, саме в присутності батька.

Дитина категорично не бажає проживати з матір`ю, а хоче жити з батьком. 01 травня 2020 року відповідач прибула з невідомими особами за місцем проживання ОСОБА_1 , влаштувала скандал, спричинила останньому тілесні ушкодження, погрожувала вбити матір позивача, чим завдала дитині психологічної травми. Фактично на теперішній час психологічний зв`язок між матір`ю і дитиною відсутній. Жодних перешкод у спілкуванні ОСОБА_3 з дитиною позивач не чинить.

З урахуванням відмови від частини позовних вимог, просив визначити порядок спілкування ОСОБА_3 з малолітньою дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином : першої і третьої суботи місяця з 10.00 до 21.00 за місцем проживання дитини ОСОБА_2 у присутності батька дитини ОСОБА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 вересня 2022 року провадження по справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 ,який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,до ОСОБА_3 ,третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпропетровської області про визначення порядку спілкування ОСОБА_3 з малолітньою дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,щопонеділка,щосереди і щоп`ятниці з 09.00 години до 21.00 години за місцем проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у присутності батька ОСОБА_1 закрито.

Рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 27 вересня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпропетровської області, про визначення порядку спілкування та участі у вихованні малолітньої дитини - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Ільїн А. М., просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права.

В обґрунтування доводів скарги, зокрема, зазначено, що суд першої інстанції фактично відмовивши у задоволенні клопотання про виклик свідків, обмежив позивача у використанні переліку засобів встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, також, судом порушено право дитини на висловлювання своєї думки з приводу предмету спору.

В матеріалах справи відсутній письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання вказаного спору, наявність якого відповідно до норм чинного законодавства є обов`язковим. З урахуванням практики Верховного Суду, наявний в матеріалах справи витяг з протоколу комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Царичанської селищної ради № 09 від 11 серпня 2022 року, з приводу визначення ОСОБА_3 порядку участі у спілкуванні з дитиною, який надавався в межах іншої цивільної справи № 205/10042/19, не є висновком передбаченим ст. 19 СК України.

Зазначено, що висновок суду про відсутність права позивача на подання вказаного позову, що на думку суду є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, не відповідає нормам матеріального права та практиці Верховного Суду, згідно якої, будь-хто з батьків може звернутися до органу опіки та піклування для визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, є ефективним способом захисту та не суперечить закону.

Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник адвокат Ільїн А.М. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

ОСОБА_3 та її представник адвокат Мерешко М.Л. наполягали на тому,щоб визначення порядку спілкування ОСОБА_3 з малолітньою донькою відбувалося без присутності батька дитини ОСОБА_1 .

Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпропетровської області не з'явився, належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи ,надали суду заяву про можливість розгляду справи без представника (а.с.260 ).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення не відповідає .

Судом першої інстанції встановлено, що 06 липня 2011 року ОСОБА_1 і ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2020 року (а.с. 12), від якого мають малолітню дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Розпорядженням Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № Р-161/о/385-20 від 23 липня 2020 року (а.с. 51), яку визнано незаконною і скасовано рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року, було визначено ОСОБА_3 порядок спілкування з малолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної другої і четвертої суботи та неділі місяця з 10.00 години суботи до 20.00 години неділі без присутності батька ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку ООП Царичанської селищної ради Дніпропетровської області № 9 від 19 липня 2021 року рекомендовано визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , та визначити порядок спілкування ОСОБА_3 з малолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної другої і четвертої суботи та неділі місяця з 10.00 години суботи до 20.00 години неділі без присутності батька ОСОБА_1 (а.с. 118-120).

Суд першої інстанції встановивши, що у вказаній справі позивач, з яким проживає малолітня дочка, та який за його твердженням, не перешкоджає відповідачу у спілкуванні з дитиною, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , яка проживає окремо, та просив визначити порядок спілкування малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відповідачем, тобто, позивач заявив позовні вимоги про визначення порядку спілкування того з батьків, який проживає окремо від дитини. При цьому, ОСОБА_3 , зустрічних позовних вимог не заявляла, питання про визначення графіку побачень з дочкою чи визначення способу участі у її вихованні в інший спосіб перед судом не ставила, проти задоволення позовних вимог заперечувала, є дієздатною особою і чинним ЦПК України наділена правом на самостійне звернення до суду з відповідною позовною заявою для вирішення питання про визначення її участі у вихованні малолітньої дочки та визначення способу спілкування з нею, ОСОБА_1 на власний розсуд розтлумачено припис ч. 2 ст. 159 СК України,а тому дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З таким висновком суду не можна погодитись, виходячи з наступного.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, відповідно до положень ч.1 ст.376 ЦПК України є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ч.1 ст. 376 ЦПК України).

Вирішуючи спір по суті і ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову ,суд апеляційної інстанції виходить з наступного .

Так,з досліджених матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено,що позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог долучені : -довідки про доходи ОСОБА_1 ,відповідно яких позивач працює водієм автотранспортних засобів ПВСП СТО «Карлссон» та отримує пенсію за вислугу років (а.с.13) ; -довідку про доходи відповідача ОСОБА_3 ,відповідно якої вона працює завідувачем аптекою в Філії ДУ ЦОЗ ДКВСУ у Дніпропетровській та Донецькій області (а.с.14); -психологічний висновок спеціаліста провідного фахівця,психолога,психотерапевта Зімборовської М.С. ,відповідно якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з листопада 2019 року знаходиться у процесі довгострокової психотерапевтичної роботи за зверненням до спеціаліста батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15-17); -консультаційний висновок за самозверненням спеціаліста дитячого невролога Спіріної О.В. від 16 травня 2020 року пацієнта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18); - акт обстеження умов проживання від 12 квітня 2020 року, складений начальником Служби у справах дітей Царичанської райдержадміністрації,головним спеціалістом соціально-гуманітарного відділу Царичанської селищнох ради на підставі заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , що проживає за місцем реєстрації : АДРЕСА_1 , зі змісту якого вбачається,що за вказаною адресою мешкає мати позивача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,стосунки батька з донькою теплі,дружні,родинні.Батько піклується про доньку,ним створені належні умови для навчання,розвитку та виховання дитини (а.с.19); - акт № 06 оцінки потреби сім`ї Служби у справах дітей РДА від 12 березня 2020 року, зі змісту якого вбачається,що дитина має велику прив`язаність до бабусі та батька з якими проживає на даний час,забезпечена всім необхідним ,весела,активна,задіяна в гуртках та відвідує музичну школу (а.с.20-22).

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 перешкод у зустрічах матері з дитиною,неодноразові її приїзди за місцем мешкання позивача,щоб побачити доньку та провести з нею час ,відповідачем ОСОБА_3 надано : - розпорядження голови Царичанської районної державної адміністрації № Р-161/0/385-20 від 23 липня 2020 року, за результатами розгляду заяви матері ОСОБА_3 та батька ОСОБА_1 ,і витяг з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації від 22 липня 2020 року № 07 : визначено матері ОСОБА_3 порядок спілкування із малолітньою донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,а саме : кожну другу та четверту суботу та неділю місяця : з 10.00 години суботи до 20.00 години неділі без присутності батька ОСОБА_1 . У разі зміни обставин у одного із батьків щодо виконання встановленого порядку батькам діяти за домовленістю.Зобов`язано батька ОСОБА_1 не чинити перешкод матері ОСОБА_3 у спілкуванні з донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.51 ) ; - відповідь Царичанського відділення поліції Новомосковського відділу ГУ НП в Дніпропетровській області від 07 серпня 2020 року № 504/7064 ,з якої вбачається про реєстрацію 25 липня 2020 року повідомлення ОСОБА_3 до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення та іншу подію районного відділення за № 2626. За заявою проведена перевірка,в результаті якої факти,викладені в повідомлені,визнані такими,що підтвердились. Відносно ОСОБА_1 , провідним спеціалістом Служби у справах дітей Царичанської РДА було складено адміністративний протокол за ч.5 ст.184 КУпАП,а саме за невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків,хто проживає окремо від дитини та направлено до Царичанського районного суду для подальшого розгляду (а.с.50); - талон-повідомлення єдиного обліку № 8 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та іншу подію) ОСОБА_3 від 08 серпня 2020 року ,про те,що по рішенню опіки вона може бачити свою дитину два рази в місяць,а колишній чоловік не дає бачитись з дитиною (а.с.52); -талон-повідомлення єдиного обліку № 3079 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та іншу подію) ОСОБА_3 від 22 серпня 2020 року ,про те,що 22 серпня 2020 року до чергової частини відділу поліції звернулася ОСОБА_3 ,яка просила притягнути до відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_1 за завідомо неправдиві повідомлення про правопорушення ,які зафіксовані на відеореєстратор бодікамера № 1 від 22 серпня 2020 року-проводиться перевірка (а.с.53) ; - талон-повідомлення єдиного обліку № 3074 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та іншу подію) ОСОБА_3 від 22 серпня 2020 року ,про те,що 22 серпня 2020 року о 15 год.18 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те,що 22 серпня 2020 року о 15 год.17 хв. за адресою : АДРЕСА_1 заявниця приїхала до чоловіка забрати дитину. Колишній чоловік ОСОБА_1 поводив себе агресивно,кричить,дитину не віддає (а.с.54) ; - талон-повідомлення єдиного обліку № 2626 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та іншу подію) ОСОБА_3 ,про те,що 25 липня 2020 року о 10 год.08 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 , за адресою : АДРЕСА_1 , зараз колишній чоловік заявниці , ОСОБА_1 не віддав їй спільну дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина у батька з 05 листопада 2019 року.Ще в 2019 році чоловік викрав у заявниці дитину та до цього часу,імовірно через суд,який зараз відбувається за право мешкання дитини з рідними,не повернув заявниці.Останній раз на власній очі заявниця бачила свою доньку 01 травня 2020 року за данною адресою . Де зараз дитина та її колишній чоловік невідомо.У заявниці є рішення відділу опіки про визначений час перебування дитини разом із нею (а.с.55) ;

-додаток до рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Царичанської селищної ради від 19 липня 2021 року № 9 -висновок органу опіки і піклування щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,зі змісту якого вбачається,що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 19 липня 2021 року були присутні батьки дитини сторони по справі .За заявою матері дитини від 02 січня 2020 року начальником Служби у справах дітей Царичанської райдержадміністрації була проведена профілактична бесіда з батьком ОСОБА_1 щодо недопущення створення перешкод спілкуванню матері з дитиною.За домовленістю з батьком та матір`ю у кабінеті Служби у справах дітей райдержадміністрації 08 січня 2020 року було організовано зустріч матері з дитиною.Але батько з`явився без дитини,мотивуючи тим,що донька відмовилася бачитися з мамою.З метою налагодження відносин доньки з матір`ю батькові були запропоновані послуги дитячого психолога в Царичанському інклюзивно-ресурсному центрі Царичанської селищної ради. Після цього, 27 лютого 2020 року до Царичанської райдержадміністрації надійшла скарга ОСОБА_1 про порушення прав дитини та права на недоторканість особистого приватного життя і перевищення повноважень начальником служби.Службою у справах дітей виконавчого комітету Царичанської селищної ради,у межах своїх повноважень,було здійснено ряд заходів для розв`язання спору про визначення місця проживання малолітньої дитини ,зокрема : з метою обстеження житлово-побутових умов проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 ,06 липня 2021 року комісією здійснено виїзд за адресою фактичного місця проживання малолітної дитини АДРЕСА_1 .У результаті обстеження виявлено,що ОСОБА_1 проживає разом з донькою та своєю матір`ю, матеріально забезпечений :отримує пенсію,обробляє свої паї.У будинку є всі необхідні умови для проживання малолітньої доньки.Дитина забезпечена одягом,взуттям,необхідними речами та продуктами харчування.У Таміли є окреме ліжко,місце для навчанняя та відпочинку.Проведена бесіда з дитиною працівником служби у справах дітей.Проявів насильного утримання дитини з боку батька не виявлено ;-отримано характеристику ОСОБА_2 ,наданої КЗ «Прядівська ЗОШ - I - III ступенів «,де вона характеризується як дитина,яка показала достатній рівень навчальних досягнень.Дівчинка розуміє для чого потрібно вчитися,тому намагається виконувати завдання самостійно.У неї гарна пам`ять,залюбки вчить вірші,виразно їх декламує.Школу відвідує систематично,без поважних причин не пропускає.Старостою с.Прядівка надана характеристика на ОСОБА_1 ,в якій зазначається,що на території села він зарекомендував себе з позитивої сторони,спиртними напоями не зловживає,трудолюбива та порядна людина.На комісії було заслуховано пояснення обох сторін щодо даного конфлікту. ОСОБА_3 повідомила про те,що вона проживає у власному помешканні в АДРЕСА_2 ,де хотіла б мешкати зі своєю донькою та займатися її вихованням та всесторонньою освітою, як за шкільною програмою,так і позашкільною включаючи відвідування спортивних секцій та мистецьких гуртків.Працює завідуючою аптеки в Дніпровській установі виконання покарань.Матеріально забезпечена.Зі слів,завдяки діям колишнього чоловіка не має можливості спілкуватися наодинці з донькою. ОСОБА_1 повідомив,що донька хоче проживати з ним,всім необхідним він її забезпечує,за час проживання з ним в школі має добрі успіхи,навчається у Магдалинівській школі мистецтв,де також має добрі успіхи.На початку літа з метою оздоровлення дитини відпочивали на морі. Враховуючи інтереси ОСОБА_2 ,11 січня 2013 року,орган опіки та піклування вважав за доцільне рекомендувати визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 за місцем проживання в АДРЕСА_1 до результатів проведення судово-психологічних експертиз щодо психологічного стану дитини . Вирішити питання призначення незалежних державних судово-психологічних експертиз щодо психологічного стану дитини.Також,розглянувши всі подані матеріали,прийнявши до уваги всі пояснення,виправдання та претензії запрошених батьків, комісія вважала до моменту отримання результатів судово-психологічних експертиз,що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,зважаючи на стать та вік дитини,потрібна материнська турбота,ласка та догляд, тому , рекомендовано визначити матері ОСОБА_3 наступний порядок спілкування із донькою ,а саме : кожну другу та четверту суботу та неділю місяця з 10.00 години суботи до 20.00 години неділі без присутності батька ОСОБА_1 .У разі зміни обставин у одного із батьків щодо виконання встановленого порядку батькам діяти за домовленістю.Зобов`язати батька ОСОБА_1 не чинити перешкод матері ОСОБА_3 у спілкуванні з дитиною.Комісія рекомендувала ОСОБА_1 звернутися до інклюзивно-ресурсного центру Царичанської селищної ради з метою відвідування дитячого психолога вказаного центру його донькою (а.с.118-120).

Також,з матеріалів справи вбачається,що рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2021 року по цивільній справі № 196/820/20 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області,третя особа : ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування розпорядження задоволено.Розпорядження голови Царичанської районної державної адміністрації від 23 липня 2020 року № Р-161/0/385/20 « Про визначення порядку спілкування матері ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_2 « визнано незаконним та скасовано (а.с.171-175).

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається ,що з 26 листопада 2019 року відкрито провадження по цивільній справі № 205/10042/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 ,третя особа : Служба у справах дітей виконавчого комітету Царичанської селищної ради про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю та відібрання дитини , та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ,третя особа: Служба у справах дітей Царичанської селищної ради про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком.

З 21 травня 2020 року справа перебуває у провадженні Царичанського районного суду Дніпропетровської області. Ухвалою суду першої інстанції від 21 січня 2022 року по справі призначено судово-психологічну експертизу,провадження по справі зупинено .

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення,ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2022 року залишено без змін . Як вбачається зі змісту ухвали суду апеляційної інстанції апеляційна скарга ОСОБА_1 була мотивована тим, що відсутні правові підстави для призначення по даній справі експертизи. Проведення будь-якого експертного дослідження буде для дитини психотравмуючим фактом. Дитина не була допитана судом, що дало б можливість встановити фактичні обставини справи.

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності та заслухавши пояснення сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер. У зв`язку з даними обставинами загострились взаємовідносини між відповідачем та позивачем, така ситуація в їх особистих стосунках не дає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дитиною, який мав би влаштовувати кожну із сторін по справі, що зумовлює вирішення даного питання в судовому порядку, в межах заявлених позовних вимог, оскільки саме такий спосіб захистити право на спілкування та виховання дитини визначений сімейним законодавством у разі порушення його з боку іншого з батьків дитини.

Оцінюючи обставини справи апеляційний суд враховує, що інтереси дитини захищаються передусім, і не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права.

Так,загальні засади регулювання сімейних відносин визначено у статті 7 СК України, згідно з якою жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від

20 листопада 1989 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини (далі - Конвенція), яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції).

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE,№ 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Відповідно до частини другої статті 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У статті 18 СК України визначено, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є встановлення правовідношення; зміна правовідношення.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення (частина перша статті 158 СК України).

Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Тлумачення зазначених норм дозволяє зробити висновок, що будь-хто із батьків може звернутися до органу опіки та піклування для визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. У разі наявності спору про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема, якщо орган опіки та піклування не визначив способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не виключається вирішення такого спору в судовому порядку незалежно від того, хто з батьків звертається з позовом (той, хто проживає з дитиною, чи той, хто проживає окремо) і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, що є ефективним способом захисту та не суперечить закону.

Аналогічну правову позицію Верховний Суд висловив у постанові від 01 квітня 2020 року у справі № 165/2839/17 (провадження № 61-6769св19).

Тому,суд першої інстанції зробив неправильний висновок про відсутність права позивача на подання вказаного позову. Доводи апеляційної скарги у вказаній частині суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованими .

Щодо визначення способів участі матері у вихованні дитини.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина,яка проживає окрема від батьків або одного зних,має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до статті 4 Конвенції про контакт з дітьми від 15 травня 203 року,ратифікованої Законом України від 20 вересня 2006 року № 166 -V, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним.Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді,коли це необхідно в найвищих інтересах дитини.Якщо підтримання неконтрольованого контакту з один з батьків не відповідає найвищим інтересам дитини,то розглядається можливість контрольованого особистого контакту чи іншої форми контакту з один з таких батьків.

З огляду на вказані норми матеріального права мати,яка проживає окремо від дитини,також має право на особисте спілкування з нею,а батько не має права перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні,якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і відбувається саме в інтересах дитини .

Апеляційний суд вважає,що у таких чутливих правовідносинах,ураховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про визначення місця мешкання дитини,сприяння відновленню відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з матірю має переважати над намаганням батька обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей з нею .

Відповідно до частин першої, другої статті 159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Таким чином, законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди. При вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд має виходити, передусім, з інтересів дитини з урахування конкретних обставин справи.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Вказана норма кореспондується із положеннями частини третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»,згідно з якою батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно,крім випадку,передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків,хто проживає окремо від дитини,зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.Той із батьків ,з ким проживає дитина,не має права перешкоджати тому з батьків,хто проживає окремо,спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні,якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (частини перша- третя статті 157 СК України ).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2019 року у справі № 523/11605/16-ц) зазначено, що «обов`язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен з батьків зобов`язаний брати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини».

Отже, визначаючи спосіб участі матері у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суд має враховувати принципи рівності прав батьків у вихованні дитини та забезпечення найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю переважають інтереси батьків.

У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При розгляді спорів ,пов`язаних із вихованням дітей,обов`язковим є наявність письмового висновку органів опіки та піклування.Доводи апеляційної скарги з цього приводу є прийнятними .

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року було зобов`язано Службу у справах дітей виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпропетровської області надати письмовий висновок щодо розв`язання спору (а.с.252-254).

Відповідно до висновку органу опіки і піклування № 2246/02-21 від 14 грудня 2022 року розв`язання спору можливе при визначенні матері ОСОБА_3 наступного порядку спілкування із малолітньою донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,а саме :кожну другу та четверту суботу та неділю місяця з 10.00 години суботи до 20.00 години неділі без присутності батька ОСОБА_1 (а.с.264-266).

Відповідно до положень статей 150, 151, 152, 155 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.

Аналіз наведених норм права в їх сукупності дає підстави для висновку, що принцип рівності прав батьків щодо дитини є похідним від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із суб`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

За нормою статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 зобов`язана брати участь у вихованні ОСОБА_2 і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи її відповідальне ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, враховуючи, що батьки не в змозі самостійно визначити порядок участі матері у вихованні доньки та спілкуванні з нею, приймаючи до уваги, що завданням цивільного судочинства є, зокрема, розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів фізичних осіб, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про визначення способів участі матері у вихованні доньки і спілкуванні з нею. При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує, що ОСОБА_1 не має права перешкоджати матері ОСОБА_3 спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 любить свою доньку та прагне бути присутньою у її повсякденному житті. Попри те, з наданих доказів можна дійти висновку, що батько ОСОБА_1 обмежує матір ОСОБА_3 у спілкуванні з донькою.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що нездатність батьків відповідально налагодити конструктивне та толерантне спілкування між собою призводить до скандалів, систематичних викликів та звернень до поліції, що підтверджується матеріалами справи. Така поведінка батьків не відповідає інтересам дитини .

Сукупність установлених у цій справі обставин дає підстави для висновку, що між матір`ю та батьком малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно виник спір щодо визначення її місця проживання, та щодо участі у вихованні дочки та спілкуванні з нею. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не можуть дійти згоди у питанні визначення місця проживання дитини та участі батьків у її вихованні. На думку суду апеляційної інстанції ,неприязні відносини, що склались між сторонами прямо впливають на відносини між ними та дитиною ОСОБА_2 , що певною мірою порушує її нормальну життєдіяльність та негативно впливає на розвиток.

Суд апеляційної інстанції вважає рекомендований Службою графік участь матері у вихованні дитини таким, що відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, а тому покладає його в основу свого рішення в частині визначення способів участі матері у вихованні доньки і спілкуванні з нею.

Визначаючи способи участі матері у вихованні доньки,а саме : кожну другу та четверту суботу та неділю місяця з 10:00 години суботи до 20:00 години неділі без присутності батька ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції враховано інтереси дитини та її вік, доводи сторін, баланс прав і обов`язків сторін спору на момент розгляду справи, принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участі у її вихованні.

Оскільки ОСОБА_1 як батько та ОСОБА_3 як мати мають рівні права та обов`язки щодо доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,тому ОСОБА_3 має право спілкування із дитиною без присутності батька .

Крім того,як встановлено судом апеляційної інстанції на теперішній час спір між сторонами щодо місця проживання дитини не вирішено.

Дитина мешкає з батьком в АДРЕСА_1 ,відповідно до позовних вимог ОСОБА_1 просив визначити порядок спілкування ОСОБА_3 з малолітньою дитиною за місцем проживання дитини у його присутності , за пропонованим ним графіком зустрічей першої та третьої суботи місяця з 10.00 до 21.00, у його будинку,тобто з обмеженням часу та місця перебування , де також мешкає його мати свекруха відповідача ОСОБА_3 , та існування гострого конфлікту ніхто не спростовує .З урахуванням того,що позивач має рівні з відповідачем права на спілкування з дитиною,встановлення обмежень у вигляді обмеження часу та місця спілкування ,у присутності батька буде порушувати права матері ОСОБА_3 ,передбачені СК України,а також з урахуванням наявних конфліктів між позивачем та відповідачем,буде заподіювати шкоди психоемоційному стану дитини,тому суд вважає,що мати,яка на рівні з батьком має однакові права щодо доньки,може самостійно з нею бачитися,спілкуватися та відповідно виховувати її.

Враховуючи специфіку сімейних відносин,тривалий розгляд справи,а також напружені відносини,які склалися між сторонами,що може негативно вплинути на психічне здоров`я дитини,суд апеляційної інстанції,виходить з найкращих інтересів дитини,забезпечення її розвитку у безпечному,спокійному та стійкому середовищі .Зустрічі матері з дитиною без присутності батька будуть сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків матері із дитиною і ця обставина відповідатиме найкращим інтересам дитини.Відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дитину від зустрічей з матір`ю.

З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини.

Отже, установивши характер спірних правовідносин, обставини справи, наявні у справі докази, доводи сторін,які в добровільному порядку не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування матері з дочкою,беручи до уваги матеріальні та побутові умови сторін,ставлення батьків до виконання своїх обов`язків,стан їх здоров`я і стан здоров`я дитини,її вік (на час розгляду справи 9 років 11 місяців ) , враховуючи рівність права батьків на участь у спілкуванні з дитиною та участі у вихованні дитини незалежно від того,з ким дитина проживає, та виходячи з інтересів дитини, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про доцільність встановлення способу та порядку участі ОСОБА_3 у вихованні доньки, у зазначеному порядку : кожну другу та четверту суботу та неділю місяця з 10:00 години суботи до 20:00 години неділі без присутності батька ОСОБА_1 .

Апеляційний суд ,оцінюючи встановлені судом обставини через призму пріоритету інтересів дитини , вважає, що саме такий спосіб участі матері у вихованні дитини та спілкуванні з нею у повній мірі відповідатиме інтересам як матері, так і дитини,та на думку суду,не порушуватиме режиму дня та навчання дочки не відриватиме її від нормального,звичайного для дитини середовища .

За змістом ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно того,що судом порушено права малолітньої дитини і не враховано її думки,що є обов`язковою нормою,то вони не приймаються до уваги,оскільки відновлення відносин та емоційного контакту дитини з матір`ю,з якою дитина безперервно проживала з часу народження до ІНФОРМАЦІЯ_4 ,повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей з матір`ю,у спілкуванні та її вихованні.

Враховуючи ухвалення оскаржуваного рішення внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, таке рішення відповідно до ст.ст. 374, 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову згідно із вищенаведеного мотивування.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надане обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами сторін, які мають правове значення для вирішення спору.

Розподіл судових витрат.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки вимога позивач ОСОБА_1 задоволена частково ,стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягає частина понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 420,40 грн та за апеляційний перегляд справи у розмірі 630,60 грн .

Керуючись ст.ст. 374,376,381,382 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Ільїн Артем Михайлович, - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 27 вересня 2022 року - скасувати повністю та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпропетровської області, про визначення порядку спілкування та участі у вихованні малолітньої дитини -задовольнити частково.

Визначити порядок спілкування матері ОСОБА_3 з малолітньою дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожну другу та четверту суботу та неділю місяця з 10:00 години суботи до 20:00 години неділі без присутності батька ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп; за апеляційний перегляд справи у розмірі 630 (шістсот тридцять) грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складений 05 січня 2023 року .

Судді: