Справа № 214/9464/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 грудня 2022 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Фастовець Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/9464/21 за позовною заявою Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого опалення,-

Представники: від позивача - Нофенко Л.В. , адвокат Морозова О.С., ОСОБА_3.,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Нофенко Л.В., діючи в інтересах АТ «Криворізька теплоцентраль», звернулася до суду з позовною заявою 10 листопада 2021 року, в якій просила суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 жовтня 2013 року по 30 вересня 2021 року в розмірі основного боргу - 32 961 грн. 68 коп., інфляційних втрат - 12 670 грн. 30 коп., 3% річних - 3 869 грн. 90 коп.; стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що АТ «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке зобов`язане здійснювати оплату за отримані послуги відповідно до встановлених тарифів. На виконання своїх зобов`язань АТ «Криворізька теплоцентраль» надавало послуги з централізованого опалення до житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власниками якого є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . У зв`язку з неналежним виконанням споживачами своїх зобов`язань, за період з 01 жовтня 2013 року по 30 вересня 2021 року утворилась заборгованість в розмірі 32 961 грн. 68 коп., на яку позивачем нараховано збитки в порядку ст.625 ЦК України, а саме інфляційні втрати - 12 670 грн. 30 коп., 3% річних - 3 869 грн. 90 коп. Оскільки власники житлового приміщення, будучи споживачами послуг, що надаються АТ «Криворізька теплоцентраль», добровільно заборгованість не погашають, а звернення підприємства з цього приводу ігнорують, тому за захистом майнових інтересів АТ «Криворізька теплоцентраль» представник вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 03 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.16).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні.

Від представника позивача Нофенко Л.В. надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 правом на участь в судовому засіданні не скористалась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі. Зауважила, що вона та ОСОБА_1 є власниками житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 з 31 липня 2020 року, в той час як заявлена у позові заборгованість виникла з вини попередніх власників. При укладенні договору купівлі-продажу квартири зобов`язання з погашення наявної заборгованості вони на себе не брали. На підтвердження заперечень проти заявлених вимог долучила до заяви роздруківки з КОМ ДІС «НОВА КОМ» та копії правовстановлюючих документів на квартиру. Правом на подання відзиву не скористалась.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, викликався неодноразово у встановленому законом порядку, протягом визначеного строку відзив на позов не подав. Заяв про відкладення розгляду справи від нього суду не надходило.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи позицію учасників справи, обсяг наданих ними доказів та підтвердження заявлених вимог та заперечень проти них, суд вважає за можливе ухвалити рішення у письмовому провадженні.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, врахувавши позицію учасників справи, суд приходить до наступного висновку.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Суб`єктами правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: орган державної влади та органи місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг; учасники - споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст.ст.4, 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

За визначенням, наданим у ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) житлові - послуги з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п.5 ч.2 ст.7 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є співвласниками житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить їм на праві спільної часткової власності - по 1/2 кожному, на підставі договору купівлі-продажу від 31 липня 2020 року, укладеного між ними як покупцями та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП», посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №574 (а.с.28-30).

Право власності на зазначену квартиру зареєстроване за відповідачами 31 липня 2020 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис про право власності №37568993, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 110 (а.с.31).

Договір про надання послуг з централізованого опалення та обслуговування внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення між АТ «Криворізька теплоцентраль» та відповідачами не укладався, але житлово-комунальні послуги надавались, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Відтак, відсутність укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення не виключає обов`язок відповідача оплачувати житлово-комунальні послуги, а у випадку ухилення від виконання такого обов`язку - нести відповідальність в порядку, встановленому законом. Відповідна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, та постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16.

Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Як визначено ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених статтею 16 цього Закону. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Щомісяця, протягом дії опалювальних сезонів з 2013 року по 2021 рік, позивач нараховував плату за надані послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , виходячи із встановлених тарифів та опалювальної площі житлового приміщення - 60,20 кв.м., відсутності пільг та субсидії. З наданого розрахунку слідує, що до вересня 2020 року жодного платежу на погашення наявної заборгованості та оплату поточних нарахувань внесено не було. Починаючи з вересня 2020 року, тобто після набуття відповідачами квартири у власність, вони почали щомісячно вносити кошти в розмірі, як правило, більшому від поточних нарахувань, у тому числі за відсутності поточних нарахувань вочевидь на погашення облікованої заборгованості (а.с.4).

Станом на вересень 2021 року відповідачі сплатили 11 902 грн. 88 коп. із фактично нарахованих в межах заявленого у позові періоду з 01 жовтня 2013 року по 30 вересня 2021 року - 44 864 грн. 56 коп.

При цьому, заперечуючи проти задоволення заявлених вимог, відповідач ОСОБА_2 вказувала, що наразі заборгованість перед АТ «Криворізька теплоцентраль» є істотно нижчою у порівнянні із заявленою в позові, адже після набуття квартири у власність вони почали активно погашати заборгованість, не дивлячись на те, що обов`язок з її сплати після набуття квартири у власність замість попередніх власників на себе не брали. Відповідно до наданих відповідачем роздруківок з КОМ ДІС «НОВА КОМ» станом на 01 липня 2022 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 обліковується заборгованість в сумі 14 800 грн. Аналізом роздруківок за попередні місяці встановлено, що відповідачі почали стабільно сплачували поточні нарахування, а за рахунок сплачених понад нараховані суми коштів - погашали обліковану на рахунку заборгованість з жовтня 2021 року (а.с.33-52).

Докази звернення споживачів в установленому законодавством порядку з претензіями щодо порушення порядку надання житлово-комунальних послуг АТ «Криворізька теплоцентраль», зміни їхніх споживчих властивостей та перевищення строків проведення аварійно-відновних робіт, складання та підпису відповідних актів-претензій у зв`язку з цим у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст.ст.66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Власність, відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України, зобов`язує; зокрема, за ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, тягар утримання майна, у тому числі обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг покладається на власника приміщення та членів його сім`ї, які проживають в цьому приміщенні та є споживачами таких послуг.

Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 31 липня 2020 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули у спільну часткову власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . На день укладення правочину покупці були обізнані про стан комунальних та інших обов`язкових платежів, що зафіксовано в п.10 договору (а.с.29). До того ж в ході судового розгляду відповідач ОСОБА_2 не оспорювала той факт, що коли вона з ОСОБА_1 набували вказану квартиру у власність, про наявність заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг вони знали, однак обов`язок з її погашення на себе не брали.

Положеннями Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» регламентовано обов`язки співвласників багатоквартирного будинку.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. У разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення новий власник набуває усіх обов`язків попереднього власника як співвласника.

Тлумачення наведених норм права у системному зв`язку надає можливість дійти висновку про те, що у даному випадку йдеться про перехід від попереднього власника до нового власника обов`язків саме як співвласника багатоквартирного будинку, передбачених законом, а не боргів попереднього власника з оплати за житлово-комунальні послуги. Тобто з моменту переходу права власності на квартиру попередній власник втрачає права і обов`язки співвласника багатоквартирного будинку, а новий власник набуває прав і обов`язків співвласника такого будинку, адже згідно з ч.1 ст.2 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.

Отже, діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19.

Враховуючи, що договір купівлі-продажу від 31 липня 2020 року не містить застереження про переведення боргу попереднього власника та згоду дійсних власників як кредиторів на таку заміну відповідно до приписів ст.520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні), суд приходить до переконання про відсутність підстав для покладення на відповідачів обов`язку по сплаті заборгованості за послуги з централізованого опалення, надані позивачем попереднім власникам протягом періоду з 01 жовтня 2013 року до 31 липня 2020 року - тобто до укладення договору купівлі-продажу цієї квартири.

У відповідності зі ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Оскільки відповідачі свої зобов`язання перед АТ «Криворізька теплоцентраль» виконували належним чином, не допускаючи не тільки виникнення заборгованості, а й вносячи платежі на погашення облікованої заборгованості, що утворилась до 31 липня 2020 року, свідченням чому є зменшення її розміру з 32 961 грн. 68 коп. до 14 800 грн. (станом на 01 липня 2022 року), тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст.141 ЦПК України суд враховує ухвалення рішення на користь відповідачів, у зв`язку з чим підстави для компенсації понесених позивачем витрат по сплаті судового збору шляхом їх стягнення з відповідачів відсутні.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого опалення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати складання судового рішення шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», , юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд.1.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .

Рішення суду складено та підписано без проголошення 22 грудня 2022 року.

Суддя А.В. Ткаченко