Номер провадження: 22-ц/813/7317/22
Справа № 521/3571/21
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

28.06.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Строіч Лілії Теофілівни про відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, третя особа - орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради,

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2022 року Малиновським районним судом м. Одеси ухвалено рішення по даній справі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, 14.06.2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Строіч Л.Т. подала апеляційну скаргу, що містить клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Клопотання про відстрочення сплати судового збору обґрунтоване тим, що апелянт має труднощі по сплаті судового збору, оскільки значний час лікувався від коронавірусної інфекції, потребує оперативного лікування (заміна правого колінного суглобу), за станом здоров`я тимчасово офіційно не працює, має мінливий дохід. На підтвердження вказаних обставин апелянт надав до суду копію медичного дослідження від 26.05.2022 року, виданого лікарем-рентгенологом Беженар Є.І. , та копію консультативного дослідження від 01.06.2022 року, виданого ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги». За таких підстав апелянт просить відстрочити сплату судового збору до постановлення рішення у справі.

Ознайомившись з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні такого клопотання з огляду на наступне.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року по справі № 0940/2276/18, провадження № 11-336апп20, зробила висновок, що з аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Разом із тим, Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19, провадження № 61-11548св20, зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

За приписами ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Тобто, основним у вирішенні питання про наявність підстав для відстрочення сплати судового збору є встановлення майнового стану сторони, яка заявила відповідне клопотання. Дані обставини встановлюються судом на підставі доказів (наприклад, індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5), що видається органами Пенсійного фонду України, та/або відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми/джерела виплачених доходів та утриманих податків, що видається органами Державної податкової служби України, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Доводи клопотання апелянта не свідчать про неможливість сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги до суду у передбаченому законом порядку та розмірі, а додані до апеляційної скарги документи у повній мірі не відображають майновий стан ОСОБА_1 та відсутності коштів для сплати судового збору на момент подання апеляційної скарги.

Отже, апеляційний суд позбавлений можливості вирішити питання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, а тому не може задовольнити відповідне клопотання апелянта.

Слід зазначити, що відмова у відстроченні сплати судового збору не порушує положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий суд, оскільки не перешкоджає апелянту у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови відстрочення сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на зазначене, клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду до вирішення справи по суті не підлягає задоволенню.

Слід зазначити, що заявник не позбавлений можливості повторно звернутись до суду із клопотанням про розстрочення, відстрочення чи звільнення від сплати судового збору, надавши суду належні докази його незадовільного майнового стану та неспроможності сплатити судовий збір.

Керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. 136 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити представнику ОСОБА_1 адвокату Строіч Лілії Теофілівні у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, третя особа - орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської радиУхвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе