Справа № 296/1005/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" липня 2022 р. м.Житомир
Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до суду із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 03.02.2020 у розмірі 18 298,68 грн станом на 14.12.2021.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ ПриватБанк з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету - заяву №б/н від 03.02.2020, згідно якої отримав кредит. Оскільки відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язаннями, у нього виникла заборгованість, яка станом на 14.12.2021 становить 18 298,68 грн та складається з наступного: 15 505,28 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2 793,40 грн - заборгованість за простроченими відсотками.
Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 03 травня 2022 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного провадження із повідомленням сторін.
В судові засідання, призначені на 03 червня 2022 року та 01 липня 2022 року, сторони не прибули.
Представник позивача подав до суду клопотання, відповідно до змісту якого АТ КБ "Приватбанк" позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направлялися на адресу відповідача за його зареєстрованим місцем проживання, у відповідності до приписів ЦПК України. Про дату, час та місце проведення судового розгляду відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку засобами поштового зв`язку та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.
Згідно ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, відсутність відзиву на позов, а також наявну згоду представника позивача щодо ухвалення заочного рішення, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 03 лютого 2020 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був укладений кредитний договір №б/н, шляхом підписання анкети - заяви клієнта - фізичної особи про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.
У вищевказаній анкеті - заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
Крім того, 03.02.2020 ОСОБА_1 було підписано із позивачем паспорт споживчого кредиту, в якому також містяться умови щодо процентних ставок за наданим кредитом.
Згідно з довідкою АТ КБ "ПриватБанк", кредитний ліміт відповідача неодноразово змінювався, шляхом його збільшення та зменшення, зокрема: 03.02.2020 ОСОБА_1 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 0,00 грн, 10.09.2020 кредитний ліміт було збільшено до 5 000,00 грн, 14.12.2020 кредитний ліміт було збільшено до 15 000,00 грн, 05.08.2021 кредитний ліміт було зменшено до 0,00 грн.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед позивачем станом на 14.12.2021 становить 18 298,68 грн та складається з наступного: 15 505,28 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2 793,40 грн - заборгованість за простроченими відсотками.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Пунктом 1 частини першої статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Положеннями статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Наявний в матеріалах справи паспорт споживчого кредиту свідчить про те, що відповідач отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування, зокрема, щодо процентної ставки поза межами пільгового періоду та процентної ставки, що застосовується в разі невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту, що в свою чергу свідчить про те, що між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо розміру і порядку нарахування вказаних відсотків.
Оскільки отримані за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 03.02.2020 кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, що підтверджується анкетою-заявою, паспортом споживчого кредиту та випискою по банківському рахунку відповідача та враховуючи вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та нарахованих відповідно до умов паспорту споживчого кредиту відсотків, що становить 18 298,68 грн і що не спростовано відповідачем.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача кредитних коштів у розмірі 18 298,68 грн.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України та у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь АТ КБ "ПриватБанк" підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481 грн.
Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 03.02.2020 в розмірі 18 298, 68 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" 2 481 грн судових витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду складено 08 липня 2022 року.
Головуючий суддя М. В. Петровська