ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/890/22 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Костів О. З., Міщій О. Я.,

секретаря судового засідання Романської К.М.,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бурка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/22945/21 за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 адвоката Бурка Олександра Вікторовича та товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Каіптал на додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 серпня 2022 року про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню ,-

ВСТАНОВИв:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 липня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано виконавчий напис, вчинений 14 серпня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №16964 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованості Кредитним договором № 0770/104639-ZP від 08.04.2013 року в розмірі 18 728, 56 грн., а також 650 грн.. витрат за вчинення виконавчого напису, а всього на загальну суму 19 378 грн. 56 коп. таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто із ТзОВ «Вердикт Капітал» на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 серпня 2022 року стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у користь ОСОБА_1 12 000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з вказаним вище додатковим рішенням, представник позивача адвокат Бурко О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким задовольнити повністю його заяву та стягнути з ТОВ Вердикт Капітал витрати на правову допомогу в сумі 15 000 грн.

Також просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з апеляційним переглядом додаткового рішення суду першої інстанції.

Посилаючись на норми ЦПК України та практику Верховного Суду вказує, що суд першої інстанції безпідставно зменшив розмір наданої ним правничої допомоги ОСОБА_1 під час розгляду справи, оскільки відповідач ТОВ Вердикт Капітал не подавав до суду клопотання про зменшення розміру таких витрат.

Крім того, посилаючись на постанову Верховного Суду від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19 вказує, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

При цьому апелянт зазначає, що ним у відповідності до вимог смт. 141 ЦПК України булим надані усі необхідні документи, які підтверджують витрати на правничу допомогу саме у сумі 15 000 грн., і даний гонорар згідно укладеного між ним та ОСОБА_1 договору про надання правничої допомоги у даній справі є фіксованим.

В апеляційній скарзі ТОВ Вердикт Капітал просить додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 серпня 2022 року скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні заяви представника позивача щодо відшкодування витрат на правничу допомогу в повному обсязі.

Посилаючись на норми ч.1 ст. 246 ЦПК України, вказує, що в матеріалах справи відсутні докази поважності причин неподання доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат до закінчення судових дебатів. При цьому зазначає, що у даній справі були відсутні судові дебати, оскільки розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи.

Також звертає увагу на те, що відповідачем подавалося клопотання про зменшення витрат на надання правничої допомоги із обґрунтуванням відсутності належних доказів та документів щодо надання такої допомоги та належних доказів оплати, а також про неспівмірність заявленої суми витрат на правничу допомогу по відношенню до складності справи, що судом не було враховано.

Посилаючись на постанови ВС від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

На думку скаржника, справа про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню не є складною та відносить до категорії малозначних а тому витрати на правничу допомогу в сумі 15000 грн є завищеними.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача адвокат Бурко О.В. просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ТОВ Вердикт Капітал, як безпідставну.

Вказує, що до вирішення справи судом учасникам справи не може бути відомо детально, якими саме будуть фактичні витрати сторін, пов`язані із розглядом справи, саме тому ним було заявлено в позові про те, що докази таких витрат будуть надані суду протягом 5-ти днів після винесення рішення у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Бурко О.В. просив задовольнити його апеляційну скаргу з підстав, наведених у ній.

Представник відповідача ТОВ Вердикт Капітал, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки апеляційний суд не повідомляв.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши суддю доповідача, сторону по справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Даним вимогам рішення суду відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що 26 липня 2022 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 , задоволено, визнано виконавчий напис, вчинений 14 серпня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №16964 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за Кредитним договором № 0770/104639-ZP від 08.04.2013 року в розмірі 18 728 56 коп., а також 650 грн. витрат за вчинення виконавчого напису, а всього на загальну суму 19 378 грн. 56 коп. таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто із ТзОВ «Вердикт Капітал» на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

01 серпня 2022 року представником позивача адвокатом Бурком О.В. подано суду докази, що підтверджують понесення ОСОБА_1 судових витрат, а саме: договір про надання правничої допомоги №2015 від 14 серпня 2020 р., додаткової угоди №2 від 16 вересня 2020 р. до вказаного договору, адвокатський запит приватному виконавцю Клименку Р.В., докази надсилання адвокатського запиту електронною поштою, акт прийому-передачі наданих правничих послуг від 27.07.2022 року.

Ухвалюючи додаткове рішення про стягнення з ТзОВ «Вердикт Капітал» витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, суд першої інстанції, з урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, повного задоволення позовних вимог, із врахуванням принципу розумності та справедливості дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника ОСОБА_1 адвоката Бурко О.В. та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у користь ОСОБА_1 12 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

З таким рішенням колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинстває відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами(стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК Українисудові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України.

Разом із тим у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, наведеного в частині четвертій статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Таким чином, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною: в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 рокуу справі № 922/445/19; у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20), від 19 серпня2020 року у справі № 195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19); у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: від 18 листопада 2020 року у справі № 922/3706/19, від 17 грудня 2020 року у справі № 922/3708/19.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Дані висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постановах Верховн Суду від 13 червня 2018 року по справі № 757/47925/15-ц та від 19 вересня 2018 року по справі № 361/6253/16-ц.

У справі, яка переглядається, представником позивача - адвокатом Бурком О.В. на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, надано договір про надання правничої допомоги №2015 від 14 серпня 2020 р., додаткову угоду №2 від 16 вересня 2020 р. до вказаного договору, адвокатський запит приватному виконавцю Клименку Р.В., докази надсилання адвокатського запиту електронною поштою, акт прийому-передачі наданих правничих послуг від 27.07.2022 року.

Так, відповідно до п.1 Додаткової угоди №2 від 16.09.2020 р. Вартість правничих послуг у суді першої інстанції складає фіксований розмір 15 000 грн.

Згідно з п. 2 Додаткової угоди розрахункова вартість години роботи адвоката складає 1 500 грн.

Як вбачається з Акту прийому-передачі наданих правничих послуг за Додатковою угодою №2 від 16 вересня 2020 року до Договору №2015 про надання правничої допомоги від 14 серпня 2020 року, представник ОСОБА_1 зазначає наступний опис наданих послуг:

-Підготовка та подання адвокатського запиту приватному виконавцю Клименку від 26 березня 2021 року про надання копії виконавчого напису 1 год. вартістю години 1 500,00 грн.;

-Ознайомлення з обставинами правовідносин ОСОБА_1 та ТОВ «Вердикт Капітал», вивчення документів, з`ясування фактичних обставин 0,3 год. із вартості години 1 500,00 грн.;

-Підготовка та складання позовної заяви, збір доказів, формування та оформлення примірників 3 год., із вартістю години 1 500 грн.;

-Вчинення витягів з реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 0,4 год. із вартістю години вартістю 1 500,00 грн.;

-Підготовка та подання відповіді на відзив, оформлення та надіслання копій іншим учасникам справи 2 год. із вартістю години 1 500,00 грн.;

-Підготовка акту виконаних робіт та клопотання про приєднання доказів понесених судових витрат 2 год. із вартістю години 1 500,00 грн.;

-Вивчення судової практики, правова позиція Верховного суду у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року - 0,3 год., із вартістю години 1 500,00 грн.;

-Участь у судових засіданнях 15.02.2022 р., 29.03.2022 р., 31.05.2022 р., 06.07.2022 р., 26.07.2022 р. 5 год. із вартістю години 1 500,00 грн.

Всього правничих послуг 14 год. вартістю 15 000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції безпідставно не стягнув витрати на правничу допомогу в сумі 15 000 грн., колегія суддів не приймає до уваги, як необгрунтовані, оскільки суд з урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, із врахуванням принципу розумності та справедливості дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12 000,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що зазначена адвокатом в Акті наданих правничих послуг кількість 5 годин за участь у сдових засіданнях 5 год. із вартістю години 1 500,00 грн. є явно завищеною. Як вбачається з наявних в матеріалах справи журналів судових засідань, у даній справі відбулося лише 3 судових засідання, при цьому в першому засіданні від 15 лютого 2022 року справа відклалася і тривала не більше 2-х хвилин, друге судове засідання від 29.03.2022 теж тривало не більше 2-х хвилин, оскільки справа знову була відкладена за клопотанням самого ж адвоката Бурка О.В. у звязку з необхідністю ознайомитися з матеріалами справи, а третє судове засідання від 26 липня 2022 року з початку звукозапису та до виходу судді в нарадчу кімнату тривало не більше 12 -ти хвилин.

Відповідно до практики Верховного Суду, зокрема постанови від 25 травня 2021 року (справа №910/7586/19), такі стадії, як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, разом з тим зазначена зазначена адвокатом в Акті наданих правничих послуг кількість 5 годин за участь у вищезазначених зазначених судових засіданнях на думку колегії суддів є завищеною.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що затрачений адвокатом час 2 год. із вартістю години 1 500,00 грн на складання акту виконаних робіт, клопотання про приєднання доказів понесених судових витрат є надто завищеним та не співмірним зі складністю і видом послуг.

Доводи в апеляційній скарзі адвоката Бурка О.В. про те, що суд не вправі був зменшувати суму наданих ним правничих послуг позивачу за відсутності відповідного клопотання відповідача, є безпідставними, оскільки відповідачем таке клопотання було подане 9 лютого 2022 року, а.с.22-23.

Що стосується доводів апеляційної скарги ТОВ Вердикт Капітал про те, що дана справа не є складною і відноситься до категорії малозначних, а тому стягнута з товариства сума за надання адвокатом позивача правничої допомоги у розмірі 12 000 грн. є завищено, то вони є необгрунтованими, оскільки, на думку колегії суддів, сам факт визнання цієї справи малозначною не свідчить про її безумовну легкість і однозначність, враховуючи при цьому обсяг роботи, здійснений представником ОСОБА_1 у цій справі, зокрема подання позову із відповідним обґрунтуванням щодо суті справи та долучення копій документів до нього, клопотань, відповіді на відзив, витрачений ним час.

При цьому колегія суддів зазначає, що відповідно до укладеної угоди з клієнтом, адвокат виконує обов`язки з представництва інтересів клієнта у суді, а також бере на себе відповідальність здійснювати таке представництво у комплексі, а не за взяту кожну окрему правничу дію, наприклад тільки написати процесуальний документ або суто виступити у судовому засіданні. Саме вчинення комплексу правничих дій забезпечить належну реалізацію прав та обов`язків клієнта для представництва його інтересів.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Стягнута судом першої інстанції сума витрат на адвокатські послуги, в розмірі 12 000 грн., на думку апеляційного суду, не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлені апелянтами підстави для скасування чи зміни оскаржуваного додаткового рішення суду в даному випадку відсутні, відтак апеляційні скарги до задоволення не підлягають.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 адвоката Бурка Олександра Вікторовича та товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Каіптал залишити без задоволення.

Додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 9 грудня 2022 року.

Головуючий

Судді