Справа № 2-2821/11
Провадження № 6/761/170/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Габунії Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

03.06.2021 р. на адресу суду надійшла заява ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Свої вимоги представник заявника обґрунтовує тим, що 13.12.2012 р. Шевченківським районним судом м.Києва ухвалено рішення у справі № 2-2821/11 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «КБ «Надра», третя особа: ОСОБА_1 , про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «Надра», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання договору поруки недійсним, яким первісний позов задоволено, а у задоволенні зустрічних позовів відмовлено. Вказане рішення набрало законної сили, за яким стягувачу було видано виконавчі листи.

Ухвалою від 19.02.2021 р. замінено сторону стягувача, а саме ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Разом з тим, посилаючись на те, що запровадження процедури ліквідації первісного стягувача сприяло пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_2 до виконання, представник заявника вважає цю причину об`єктивною та просить суд поновити вказаний строк.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, однак зі змісту поданої заяви вбачається, що останній у ній просив суд розглянути заяву за його відсутності.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності вказаних осіб.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 13.12.2012 р. Шевченківським районним судом м.Києва ухвалено рішення у справі № 2-2821/11 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «КБ «Надра», третя особа: ОСОБА_1 , про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «Надра», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання договору поруки недійсним, яким первісний позов задоволено, а у задоволенні зустрічних позовів відмовлено.

Вказане рішення набрало законної сили, за яким стягувачу 25.04.2013 р. було видано виконавчі листи, що підтверджується письмовою розпискою.

Ухвалою від 19.02.2021 р. замінено сторону стягувача, а саме ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Відповідно до ч.1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналогічне положення містить ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Суди, при розгляді заяв про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання мають детально досліджувати всі обставини, які вплинули на пропуск строків пред`явлення виконавчих документів до виконання і розглядати їх в сукупності шляхом встановлення відповідного причинно-наслідкового зв`язку.

З`ясування вказаних обставин відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 20.01.2016 р. в справі № 6-711цс15.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Звертаючись до суду в даною заявою, представник заявника, як на підставу для її задоволення посилається на те, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено з об`єктивних причин, зокрема через запровадження процедури ліквідації первісного стягувача ПАТ «КБ «Надра».

Так, частина 2 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що на період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

Згідно з п.п.1, 8, 9 ч.2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду; приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов`язки, змінювати розмір оплат

Крім того, Фонд зобов`язаний забезпечити збереження активів та документації банку. Фонд вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку (ч.ч.1, 6 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: здійснює повноваження органів управління банку; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.

Таким чином, спочатку службові особи ПАТ «КБ «Надра», потім уповноважена особа ФГВФО на тимчасову адміністрацію, а згодом на ліквідацію мали всі необхідні повноваження для належного контролю за судовими справами, пред`явленням виконавчих листів до виконання, а у подальшому й супроводжувати виконавчі провадження.

Отже твердження про те, що у зв`язку із запровадженням процедури ліквідації та відсутністю належного контролю за судовими справами, ПАТ «КБ «Надра» був позбавлений можливості здійснювати контроль у справі по даному боржнику є такими, що не відповідають обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що представник первісного стягувача ПАТ «КБ «Надра» отримавши виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_2 ще 25.04.2013 р., пред`явив його до примусового виконання, однак 19.05.2017 р. державним виконавцем винесено постанову про повернення цього виконавчого листа стягувачу, що підтверджується копією постанови.

Водночас, відомості щодо подальшого пред`явлення до виконання виконавчого листа відсутні.

Разом з тим, представником заявника не обґрунтовано, а судом не встановлено, що з часу повернення виконавчого листа стягувачем вчинялись будь-які дії, спрямовані на його подальше примусове виконання в межах строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання з врахування переривання, або існували обставини, які об`єктивно цьому перешкоджали.

При цьому, відступлення прав вимоги до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відбулось 30.07.2020 р., тобто після спливу майже трьох років з дати винесення постанови про повернення виконавчого листа та обізнаності про неї первісного стягувача, на підтвердження зворотного представником заявника жодних доказів надано не було.

Таким чином, суд вважає, що наведені представником заявника у заяві причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не є поважними, а отже не можуть бути підставою для поновлення вказаного строку.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р., яка набрала чинності для України з 11.09.1997 р. та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п.53 рішення Європейського суду з прав людини від 29.10.2015 р. у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності та враховуючи висновки Верховного Суду в аналогічних правовідносинах, суд вважає, що представником заявника не доведено поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 433 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» в задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: