Справа № 309/3960/21
Провадження № 2/309/925/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Савицький С.А.

при секретарі судових засідань Мацунич В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар Ірина Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Роман Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 23.01.2019 року № 243, який вчинено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Боднар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на майно за договором іпотеки посвідченого приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу від 12.11.2004 року.

В обґрунтування позову посилається на те, що виконавчий напис передбачає безспірність заборгованості, в той час як позивач не отримував від відповідача жодної вимоги про усунення порушень ні поштовим відправленням, ні під розписку, в тому числі за 30 днів до вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, тобто вказана у заяві та виконавчому написі заборгованість по кредитному договору не узгоджена із позивачем, він її не визнав і тому заборгованість не є безспірною.

Про наявність оспорюваного виконавчого напису позивачеві стало відомо лише від приватного виконавця ( третя особа), до якого позивач звернувся після того, як ним була отримана постанова про відкриття виконавчого провадження.

В оспорюваному виконавчому написі приватним нотаріусом не зазначено саме на підставі якого кредитного договору пропонується провести звернення на предмет іпотеки для того, щоб навмисне приховати той факт, що кредитний договір було укладено з терміном погашення до 12 листопада 2009 року. Тобто виконавчий напис вчинено за зобов`язанням, строк якого становить понад три роки з моменту закінчення терміну договору кредиту. Відповідно до інструкції вчинення виконавчих написів нотаріусами забороняється вчиняти виконавчі написи строк виконання зобов`язання в яких минув.

Також підставою для скасування виконавчого напису, позивач вважає сам факт відсутності заборгованості позивача перед відповідачем, оскільки всі платежі сплачувались ним АТ КБ «Приватбанк» та з 2012 року ОСОБА_1 не отримав жодного повідомлення про наявну заборгованість, а також жодного листа про відступлення права вимоги.

Відповідно до кредитного договору АТ «КБ Приватбанк» вже використав право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом подання відповідного позову до Хустського районного суду у справі №713/4917/12 від 20.03.2013р.

Відповідно до рішення Хустського районного суду у справі №713/4917/12 від 20.03.2013 року в задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду. Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 18 вересня 2013року прийнято рішення про відмову в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки відсутня заборгованість на яку вказував АТ КБ «Приватбанк» та станом на 18 вересня 2013року мала місце заборгованість в сумі 3912,90 гривень.

Відповідно до ст.. 88 ЗУ « Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

У відповідності до «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5: « ч.3 п/п.3.1. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; п/п.3.2. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172» .

Згідно Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих листів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172:

«п.2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».Позивач просить визнати виконавчий напис № 243 від 23 січня 2019, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 , таким, що не підлягає виконанню.

У судове засідання позивач не з`явився, від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» Наконечна А.В. судове засідання на розгляд справи не з`явилися. Однак подала до суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі, просила відмовити у задоволенні позову, та при прийнятті рішення врахувати поданий відзив на позовну заяву.

Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Боднар І.М. в судове засідання не з`явилася будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду. Зокрема від неї надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

Відповідач приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі.

З врахуванням наведеного, та у відповідності до порядку, визначеного ст. 223 ч. 4, ст. 247 ч. 2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

23.01.2019 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Боднар Іриною Михайлівною (надалі - третя особа) вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 243 про звернення стягнення на майно за договором іпотеки, посвідченого 12.11.2004 року приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Король Н.І. за реєстровим №6667 переданому на забезпечення стягнення заборгованості по кредитному договору №MKG0G000000010 від 12.11.2004року.

На підставі виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем Закарпатського виконавчого округу Роман Романом Михайловичем 06.10.2021року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№67052936 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника.

З виконавчого напису вбачається, що період, за який проводиться стягнення становить - з 12.11.2004 року по 12.10.2018 року.

Сума заборгованості за виконавчим написом складає 373527 грн., з яких:

- 876,30 євро - заборгованість за кредитом;

-2907,57євро - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом;

- 7631,18євро - пеня.

Згідно наявного у матеріалах справи договору кредиту №MKG0G000000010 від 12.11.2004 року, укладеному між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , останній отримав кредит на суму 8000 Євро на умовах, встановлених договором зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 1,30% на місяць з кінцевим терміном погашення до 12.11.2009року.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. від 06.10.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67052936 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Аналізуючи рішення додані до матеріалів справи суд приходить до наступних висновків:

Пред`явивши до ОСОБА_1 вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та неустойки, за рахунок майна, переданого в іпотеку, кредитор, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

Відтак, строк виконання основного зобов`язання настав у 01.10.2012року.

У такому випадку має застосовуватися вимога про сплату процентів від суми позики, передбачена частиною першою статті 1048 ЦК України, до дня, встановленого кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Звертаючись до суду з даним позовом, Банк визначив заборгованість за тілом кредиту в сумі 2959,96 євро. Така ж сума заборгованості була визначена у позові та рішенні суду від 20.03.2013року у справі №713/4917/12.

Враховуючи викладене, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припинилося після пред`явлення позову згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України - з 01.10.2012року.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа N 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа N 14-154цс18, провадження N 310/11534/13-ц).

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

За загальним правилом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, за змістом статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

Умовами кредитного договору сторони строк позовної давності не збільшували.

Виконавчий напис у справі, що розглядається вчинено 23.01.2019року.

Строк виконання основного зобов`язання настав 12.11.2009 року, тобто з моменту закінчення строку дії договору.

Таким чином, вчиняючи 23.01.2019 року виконавчий напис № 243, приватний нотаріус Бондар І.М. вказала період стягнення з 12.11.2004року по 12.10.2018року де зазначила тіло кредиту в сумі 876,30Євро хоча станом на 20.03.2013року тіло кредиту становило 878,14Євро, хоча сплати за даним кредитом позивач Дурунча за цей період не здійснював, що на думку суду ще раз підтверджує відсутність безспірності боргу. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису такими, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17.

Узагальнюючи наведене, суд вважає, що вимога ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача АТ КБ «Приватбанк» на користь позивача підлягають стягненню витрати у вигляд сплати судового збору в розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст.2, 4, 5, 11, 12, 13, 76-82, 109, 110, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.15,16, 18 ЦК України, ст.ст. 1, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 243 від 23 січня 2019, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АТ КБ «Приватбанк» на суму заборгованості у розмірі 373257,22 гривень, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, м.Київ, вул. Грушевського, буд 1Д офіс 605, ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.