Справа № 472/1042/20
Провадження №2-п/472/3/22
УХВАЛА
23 червня 2022 року смт. Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
судового засідання - Камашевої Т.В.,
представника відповідача - адвоката Венделя О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 смт. Веселинове заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Венделя О.М. про перегляд заочного рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 18.03.2021 року у справі №472/1042/20 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
19 квітня 2022 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Венделя О.М. про перегляд заочного рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 18.03.2021 року у справі №472/1042/20 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій представник відповідача просить поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення та скасувати заочне рішення і призначити справу до судового розгляду.
В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення представник відповідача зазначив, що відповідач ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні під час розгляду справи і не повідомлявся належним чином про її розгляд, оскільки суд повідомляв відповідача про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання відповідача, за яким він не проживає, а фактично з 2018 року проживає за іншою адресою. Копію заочного рішення відповідач не отримував, а його представник отримав копію рішення лише 15.04.2022 року. Також вказав, що відповідач не погоджується з заочним рішенням суду від 18.03.2021 року, оскільки заочне рішення не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, оскільки суд стягнув з відповідача суми, передбачені статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення, в даному випадку в межах заявленого позивачем періоду з 15.10.2014 року по 17.06.2020 року, хоча повинен був стягнути лише за три роки, які передували позову.
Оскільки відповідач не погоджується з винесеним заочним рішенням, тому просить його скасувати та поновити строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином 24.05.2022 року, однак забезпечив в судовому засіданні участь свого представника - адвоката Венделя О.М.
В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Вендель О.М. заяву підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених в заяві про перегляд заочного рішення, зокрема зазначив, що відповідач не повідомлявся належним чином про розгляд даної справи, а суд стягнув з відповідача суми, передбачені статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення, в даному випадку в межах заявленого позивачем періоду з 15.10.2014 року по 17.06.2020 року, хоча повинен був стягнути лише за три роки, які передували позову, і надав власний розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних за період з 01.09.2017 року по 01.09.2020 року.
В судові засідання 24.05.2022 року та 23.06.2022 року представник позивача Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином 19.05.2022 року та 02.06.2022 року відповідно, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток.
Суд, заслухавши пояснення представника заявника (відповідача) - адвоката Венделя О.М., дослідивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення суду, дійшов наступного висновку.
19 квітня 2022 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Венделя О.М. про перегляд заочного рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 18.03.2021 року у справі №472/1042/20 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій представник відповідача просить поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення та скасувати заочне рішення і призначити справу до судового розгляду.
Згідно зі статтею 288 ЦПК України за наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Отже, для скасування заочного рішення суду першої інстанції належить встановити як поважність причин неявки в судове засідання відповідача, так і те, що наявні докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Фактично свою заяву про перегляд заочного рішення представник заявника (відповідача) пов`язує з незгодою з винесеним заочним рішенням суду, та з тим, що розгляд справи відбувся без участі відповідача.
Пунктом 4 ч.3 ст.128 ЦПК УКраїни передбачено, що днем вручення судової повістки є - день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання: 07.12.2020 року, 29.01.2021 року та 18.03.2021 року не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення повісток за зареєстрованим місцем проживання, однак поштові конверти повернулись до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Крім того, повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційній вебсторінці суду. - (а.с.77, 80,85,91,93,94)
Однак, відзиву з відповідними доказами на позов відповідачем до суду так і не було направлено, з заявою про застосування строків позовної давності до суду не звертався. Представник відповідача як на поважність причин неявки до суду зазначає, що він викликався судом не за адресою свого фактичного проживання, а за адресою реєстрації, за якою він вже тривалий час не проживає.
Проте, суд вважає що це не є поважною причиною неучасті у судових засіданнях, так як відповідач судом повідомлявся за зареєстрованою адресою проживання, що відповідно до ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням учасника справи, а тому мав можливість скористатися участю у судових засіданнях, але вказаним правом не скористався і будь-яких клопотань з цього приводу до суду не надходило.
Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 23.02.2022 року, справа №622/218/13-ц, та в постанові від 12.01.2022 року, справа №147/78/19.
Крім того, будь-яких доказів представник відповідача не долучив до своєї заяви, а сама заява обґрунтовується лише правовою позицією представника відповідача щодо суті позову, яка не може вплинути на прийняття судом протилежного рішення, оскільки аналіз і оцінку доказам, наявним в матеріалах справи, судом надано в заочному рішенні.
Наданий представником відповідача розрахунок інфляційних втрат та 3% річних не має істотного значення для правильного вирішення справи.
Також, варто зазначити, що право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову, за умови заяви сторони про застосування строку позовної давності, зробленої до ухвалення судом рішення у справі, чого відповідачем зроблено не було. Тому у суду була відсутня підстава для обмеження нарахувань, передбачених ст. 625 ЦК України, останніми 3 роками, які передували зверненню кредитора з позовом. Бажання сторони, яка не приймала участі в розгляді справи, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, заявити про застосування строків позовної давності не може бути підставою для скасування заочного рішення.
Твердження представника відповідача про те, що заборгованість відповідача є безнадійною дебіторською заборгованістю та повинна бути списана, взагалі не ґрунтуються на положеннях законодавства, оскільки списання безнадійної дебіторської заборгованості є господарською діяльністю підприємства, а тому списання цієї заборгованості у випадку, якщо вона є дійсно безнадійною дебіторською заборгованістю, є виключно правом АТ КБ "ПриватБанк".
Тобто, фактично заява про перегляд заочного рішення за своїм змістом тотожна апеляційній скарзі, оскільки представник відповідача фактично не погоджується із винесеним заочним рішенням, при цьому жодних доказів, які б могли би вплинути на винесення судом протилежного рішення по справі, не надає.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що представник відповідача не довів суду поважність причин неявки в судові засідання та неповідомлення суду про причини неявки під час розгляду справи по суті, а також поважність причин неподання до суду відзиву на позовну заяву, а доводи, на які посилається представник відповідача в заяві про перегляд заочного рішення, не мають істотного значення для правильного вирішення справи по суті, і доказів, які могли б вплинути на розгляд справи, представником відповідача не подано під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення.
За таких обставин, суд не знаходить обґрунтованих підстав для задоволення заяви представника заявника (відповідача) про перегляд заочного рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 287-288 ЦПК України, суд -
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Венделя О.М. про перегляд заочного рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 18.03.2021 року у справі №472/1042/20 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - залишити без задоволення.
Ухвала суду апеляційному оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, у цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали виготовлено 28 червня 2022 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко