Провадження №: 2-з/755/214/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" грудня 2022 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві заяву представника ОСОБА_1 , особа, яка може набути статусу відповідача - ОСОБА_2 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

у с т а н о в и л а:

14.12.2022 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява представника ОСОБА_1 , особа, яка може набути статусу відповідача - ОСОБА_2 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

У вказаній заяві представник ОСОБА_1 просить вжити заходів забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на кв. АДРЕСА_1 .

Вимоги заяви мотивовано тим, що двоюрідна бабуся заявниці за життя слала заповіт на її користь, яким заповіла заявниці належну їй кв. АДРЕСА_1 . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11.01.2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 14.09.2022 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним. У листопаді 2022 року заявниці стало відомо, що у зазначеній квартирі проживають невідомі люди і вказана квартира була набута на підставі договору купівлі-продажу від 13.04.2021 року ОСОБА_5 , тобто договір був вчинений через три роки після смерті продавця - двоюрідної бабусі заявниці. В подальшому за договором купівлі-продажу від 27.04.2021 року право власності на квартиру набула ОСОБА_2 . На теперішній час на Інтернет-сайтах квартира виставлена на продаж. 26.11.2022 року ОСОБА_1 звернулась до органів поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення. ОСОБА_2 не визнає права власності заявниці на квартиру, а тому заявниця має намір звернутись до суду із позовом про усунення перешкод в користування квартирою та скасування реєстраційних записів щодо неї. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно існує спір та наявна реальна загроза невиконання або утруднення виконання рішення суду в разі невжиття заходів забезпечення позову, адже ОСОБА_2 має можливість здійснити подальше відчуження квартири.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви та додатки до неї, приходжу до висновку про те, що вказана заява підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Як вбачається зі змісту заяви та доданих до неї документів, квартира стосовно реєстраційних записів прав на яку ОСОБА_1 має намір звернутись до суду щодо, зокрема, скасування державних реєстраційних записів про права власності на квартиру, знаходиться на території Дніпровського району м. Києва, отже за правилами ст. 30 ЦПК України, заява представника ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви підсудна Дніпровському районному суду м. Києва.

Згідно ч.ч. 1, 6, 7, 11 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що предметом майбутнього позову є усунення перешкод в користуванні нерухомим майном та скасування державних реєстрацій права власності на кв. АДРЕСА_1 .

Загалом, оскільки предметом майбутнього позову заявлено, зокрема, скасування державних реєстрацій права власності на кв. АДРЕСА_1 , застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту є співмірним до майбутніх позовних вимог та є саме тим заходом, який унеможливить ускладнення чи не виконання рішення суду, у разі задоволення або часткового задоволення позову, і забезпечить можливість ефективного захисту прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутись до суду, у разі визнання судом прав та інтересів майбутнього позивача дійсно порушеними.

При цьому, положеннями п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України чітко визначено, що такий вид забезпечення позову як накладення арешту на майно може бути застосовний стосовно майна яке належить відповідачу або підлягає передачі відповідачу і знаходиться в нього чи інших осіб.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , належить на праві власності кв. АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27.04.2021 року, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Накладення арешту на нерухоме майно щодо реєстрації права власності на яке виник спір забезпечить неможливість його подальшого відчуження/обтяження, що сприятиме можливості розгляду справи у розумні строки, та у разі задоволення або часткового задоволення майбутнього позову забезпечить можливість виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача, оскільки за умови зміни власника або застосування обтяження відповідне утруднить виконання рішення суду та породить необхідність подальших звернень ОСОБА_1 до суду за захистом своїх прав, отже в такому випадку захист порушених прав не буде ефективним (у разі якщо судом буде встановлено порушення прав позивача та необхідність їх захисту).

Ураховуючи положення ст. 154 ЦПК України судом не встановлено підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Особа, яка може набути статусу відповідача може понести витрати на сплату судового збору у разі оскарження ухвали суду про забезпечення позову в апеляційному порядку, однак такі витрати відносяться до судових і підлягають розподілу при вирішенні спору по суті у кінцевому рішенні суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Заяву ОСОБА_1 , особа, яка може набути статусу відповідача - ОСОБА_2 , про забезпечення позову до подачі позовної заяви - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 27.04.2021 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П., зареєстрованого в реєстрі за номером 3720.

Ухвала набирає законної з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 16.12.2022 року.

Боржник: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя -