Номер провадження: 22-ц/813/1541/22
Головуючий у першій інстанції Коблова О. Д.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки, на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Коблової О.Д. 20 березня 2020 року у м. Одеса,

встановила:

У липні 2019 року АТ «УкрСиббанк» звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки (т.1 а.с. 2-4).

В обґрунтування позову АТ «УкрСиббанк» посилалося на те, що між позивачем та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 від 21.07.2008 року.

Відповідно до умов Кредитного договору, позивач надав позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 20 000,00 доларів США шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повертати наданий кредит та сплачувати проценти у терміни та порядку, передбаченому кредитним договором, але у будь-якому випадку повернути кредит та проценти у повному обсязі не пізніше 23.07.2018 року.

За користування кредитними коштами, в межах терміну дії договору, позичальник зобов`язався сплатити проценти у розмірі 15% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк в розмірі збільшеному вдвічі.

В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору до іпотечного договору від 21.07.2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прийнято в іпотеку нерухоме майно - квартиру, загальною площею 55,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить іпотекодавцям на праві спільної часткової власності на підставі дубліката свідоцтва про право власності на житло, виданого 11.07.2008 року Управлінням житлово-комунального господарства та Паливно-енергетичного комплексу. Одночасно з нотаріальним посвідченням договору іпотеки на вказану квартиру було накладено заборону відчуження та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек. Копія договору іпотеки та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.07.2019 року, як докази перебування квартири в іпотеці, надаються.

Позичальник ОСОБА_1 порушила умови кредитного договору, в строк встановлений договором, кредит та проценти не сплатила.

Станом на 09.07.2019 року заборгованість за кредитним договором становила по кредиту та процентам у розмірі 19 832,72 доларів США та по пені у розмірі 86 662,55 грн.

У зв`язку із тим, що зобов`язання щодо погашення вказаної заборгованості не виконувались, позивач звернувся до суду.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 березня 2020 року позов АТ «УкрСиббанк» було задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості на користь АТ «УкрСиббанк», що виникла внаслідок невиконання ОСОБА_1 договору про надання споживчого кредиту №0 від 21.07.2008 року по кредиту та процентам у розмірі 19 832,72 доларів США та по пені у розмірі 86 662,55 грн, з яких: 8 867,89 доларів США - заборгованість по кредиту, 1 879,45 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 9 085,38 доларів США - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (згідно ст. 625 ЦК У країни), 83 791,01 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 2 871,54 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 55,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь АТ «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 89 16,35 грн. (а.с. 202-205).

В апеляційній ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (а.с. 209-222).

Апеляційна скарга обґрунтована протиправністю подальшого нарахування передбачених Договором кредиту платежів після вимоги про дострокове повернення кредиту, усі нарахування після вказаної вимоги (17.11.2014 року) є протиправними, а усі кошти, які надійшли після цієї дати, мають бути зараховані в суму боргу, визначену у заочному рішенні Малиновського районного суду м. Одеси від 01.04.2015 року у справі №521/20646/14, а не на покриття подальших визначених позивачем нарахувань.

Крім того, 29.08.2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду апеляційної інстанції із заявою про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, у якій посилалась на те, що 23.08.2022 року сторони по справі дійшли згоди щодо погашення кредитної заборгованості. Таким чином, оскільки станом на день розгляду даної справи основне зобов`язання, що випливає з Договору про надання споживчого кредиту №0 від 21.07.2008 року є припиненим, то відповідно предмет спору - іпотека квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - відсутній.

Сторони про розгляд справи на 13.12.2022 року були сповіщені належним чином.

24.11.2022 року від представника АТ «УкрСиббанк» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 від 21.07.2008 року.

Згідно умов Кредитного договору, позивач надав позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 20 000 доларів США шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повертати наданий кредит та сплачувати проценти у терміни та порядку, передбаченому кредитним договором, але у будь-якому випадку повернути кредит та проценти у повному обсязі не пізніше 23.07.2018 року.

За користування кредитними коштами в межах терміну дії договору позичальник зобов`язався сплатити проценти у розмірі 15% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк в розмірі, збільшеному вдвічі.

В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору, на підставі Іпотечного договору від 21.07.2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Банком було прийнято в іпотеку нерухоме майно - квартиру загальною площею 55,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., яка належала іпотекодавцям на праві спільної часткової власності на підставі дубліката свідоцтва про право власності на житло, виданого 11.07.2008 року Управлінням житлово-комунального господарства та Паливно-енергетичного комплексу.

Одночасно з нотаріальним посвідченням договору іпотеки, на вказану квартиру було накладено заборону відчуження.

Згідно до п.1.4. Кредитного договору, сторони досягли згоди відносно розміру, строку і порядку виконання зобов`язань, що забезпечуються іпотекою.

Відповідно до п.4.1.1. Договору іпотеки банк, як іпотекодержатель, має право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі порушення боржником основного зобов`язання за кредитним договором.

Матеріалами справи встановлено, що на час ухвалення рішення судом першої інстанції позичальник ОСОБА_1 порушила умови кредитного договору, в строк, встановлений договором, кредит та проценти не сплатила.

Станом на 09.07.2019 року заборгованість за кредитним договором становила, по кредиту та процентам, суму у розмірі 19 832,72 доларів США, по пені - суму у розмірі 86 662,55 грн.

Згідно ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Згідно ст.1049, ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок держання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ст.7 ЗУ «Про Іпотеку», за рахунок предмету іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу, витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за ним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки.

У разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою, іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі на підставі рішення суду.

З урахуванням того, що на час розгляду справи судом першої інстанції зобов`язання ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 21.07.2008 року по сплаті кредиту та процентів належним чином не виконувались, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягали задоволенню.

Що стосується клопотання ОСОБА_1 від 29.08.2022 року про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, обґрунтоване тим, що 23.08.2022 року сторони по справі дійшли згоди щодо погашення кредитної заборгованості, - то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно положень статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дійсно, з наявної у матеріалах справи довідки АТ «УкрСиббанк» №27-3-02/368 від 23.08.2022 року вбачається, що кредитна заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «УкрСиббанк», що випливає з Договору про надання споживчого кредиту №0 від 21.07.2008 року, - відсутня.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 23.08.2022 року, іпотека квартири загальною площею 55,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - припинена.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 23.08.2022 року, обтяження квартири загальною площею 55,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - припинена.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами ОСОБА_1 про те, що оскільки основне зобов`язання, що випливає з Договору про надання споживчого кредиту №0 від 21.07.2008 року є припиненим, то відсутній і предмет спору - іпотека квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Однак, колегія суддів враховує правовий висновок, зроблений Верховним Судом у постанові від 20.09.2021 року у справі № 638/3792/20, згідно якого закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України можливе лише у випадку, коли предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Якщо ж предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі та ухвалення судового рішення судом першої інстанції, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

У даному випадку, АТ «УкрСиббанк» не скористався наданим йому законом правом відмовитись від позову, або укласти мирову угоду з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

При цьому, відсутність заперечень з боку позивача не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у справі.

На підставі викладеного колегія суддів доходить до висновку про відсутність, на стадії апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, повноважень у суду апеляційної інстанції для закриття провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20.03.2020 року - залишити без змін з підстав, викладених вище.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 26 грудня 2022 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе