Провадження №2/522/1625/22
11 липня 2022 року місто Одеса Приморський районний суд міста Одеси в складі:
головуючий суддя - Домусчі Л.В.,
секретар судового засідання - Кулябко О.В.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ладіна Людмили Степанівни, про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом,
До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ладіна Людмили Степанівни, про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом.
В обґрунтування позову, ОСОБА_1 вказує, що він є рідним сином спадкодавця. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , яка на час смерті постійно проживала з ним однією родиною, проте підтвердити зазначений факт в позасудовому порядку не може, оскільки його мати не була зареєстрована у вказаній квартирі, що можуть підтвердити тільки свідки. Інших спадкоємців окрім нього немає, заяву з відмовою від спадщини не подавав. Спадкове майно складається з 1/3 частин квартири АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на житло від 21.06.1995 року за № 0114, виданим КЄЧ Одеського району 21.06.1995 року за реєстровим №114.
Ухвалою суду від 23.12.2021 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 31.01.2022 року.
У підготовче засідання призначене на 31.01.2022 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 28.02.2022 року.
У підготовче засідання призначене на 28.02.2022 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 11.04.2022 року.
У підготовче засідання призначене на 11.04.2022 року сторони не з`явилися, 11.04.2022 року ОСОБА_1 через канцелярію суду надав заяву, в якій просив закрити підготовче засідання по справі та призначити її до розгляду по суті. Також справу просив розглядати за його відсутністю.
Ухвалою суду від 11.04.2022 року підготовче засідання закрито та призначено до судового розгляду по суті на «24» травня 2022 року.
У судове засідання 24.05.2022 року був присутній позивач, відповідач та третя особа в судове засідання не з`явились. Про день та час слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно. Про причини своєї не явки суду не повідомили. Розгляд справи відкладено через не явку відповідача та третьої особи для належного їх сповіщення та витребування з архіву суду справи на 29.06.2022 року.
У судове засідання 29.06.2022 року сторони в судове засідання не з`явились. В матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримує та просить суд його задовольнити.
Відповідач і третя особа у судове засідання 29.06.2022 року не з`явився, у встановлений судом порядок і строк, відзив на позовну заяву відповідачем подано не було, поважність причин неявки суду не повідомлено. Про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином.
Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Верховний Суд у постанові від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.
Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло та заяв по суті справи не подано.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складення судового рішення є 11.07.2022 року.
З матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16.07.2013 року (а.с.3-4).
Згідно перекладу з російської мови українською свідоцтво про смерть, гр. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 84 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 25.02.2009 року зроблено запис за №47, причиною смерті зазначено старість, місцем смерті зазначено м. Глибоке, Вітебська область, Білорусь, місцем реєстрації смерті Відділ ЗАЦС Глибокського райвиконкому від 16.04.2013 р. (а.с.5)
Позивач ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним сином спадкодавця та спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 16.03.2004 року, згідно якого батьками позивача є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .(а.с.6).
ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Ладіної Л.С. Одеського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_2 , дана заява зареєстрована 16.12.2021 року за №4355 (а.с.9)
17.12.2021 року №417/02-16 приватним нотаріусом Ладіною Людмилою Степанівною Одеського міського нотаріального округу, повідомлено ОСОБА_1 про отримання заяви стосовно прийняття спадщини за законом після смерті померлої ОСОБА_2 , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та відкрито спадкову справу №45/2021, однак повідомлено останнього про пропуск строку зазначений в ст.1270 ЦК, постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки не підтверджено відповідними документами, тому відповідно до ст.1268 ЦК України спадщина фактично не прийнята, а тому вказано про необхідність ОСОБА_1 звернутись до суду для встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.7). згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17.12.2021р. вбачається, що спадкова справа заведена за №45/2021 приватним нотаріусом Ладіною Л.С. (а.с.8).
Ухвалою суду від 23.12.2021 року витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ладіної Людмили Степанівни належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_4 є співвласником 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 69,9 кв.м., згідно свідоцтва про право власності на житло від 21.06.1995 року за № НОМЕР_3 , зареєстрованого КЄЧ Одеського району в реєстровій книзі 3086 стор.113 книга 122 пр, відповідно до якого ОСОБА_1 , ОСОБА_6 (його дружина) , ОСОБА_2 в рівних частинах кожному на праві спільної власності (а.с.10).
Зазначене право власності ОСОБА_1 було набуто на підставі розпорядження органу приватизації від 21.06.1995 р. №114, відповідно до якого ОСОБА_1 та членам його родини передано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11)
З матеріалів справи вбачається, що згідно витягу зі Спадкового реєстру від 20.07.2021р. ОСОБА_2 що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкові справи відсутні.
Відповідно до поданої заяви, ОСОБА_1 , звертаючись до суду у порядку окремого провадження, просив суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити факт постійного проживання з його матір`ю - ОСОБА_2 на час її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись при цьому на те, що листом приватного нотаріуса Ладіної Л.С. від 31.05.2021 року №211/01-16 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері з причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини, а також у зв`язку з тим, що постійне проживання зі спадкодавцем не час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами.
Ухвалою суду від 01.12.2021 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв`язку з існуванням спору про право.
Свідками місце реєстрації померлої невідомо.
Отже, фактично встановлення факту проживання однією сім`єю заявник обґрунтовував необхідністю довести, що він фактично прийняв спадщину після смерті матері, оскільки доглядав за нею та постійно проживав із померлою однією сім`єю. При цьому зазначав, що він є єдиним спадкоємцем після смерті матері.
Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.
Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Верховний Суд у постанові від 09 квітня 2020 року по справі № 2-887/11 врахував, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 в рівних частинах кожному на праві спільної власності, на момент смерті належало на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 69,9 кв.м., згідно свідоцтва про право власності на житло від 21.06.1995 року за № НОМЕР_3 , зареєстрованого КЄЧ Одеського району в реєстровій книзі 3086 стор.113 книга 122 пр, відповідно до якого ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 в рівних частинах кожному на праві спільної власності (а.с.10).
Із наведених обставин, суд погоджується з доводами позивача, що йому на праві власності належить на 1/3 частину квартири за вказаною адресою та він має право в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і на частину квартири, що їй належала. Інших спадкоємців не встановлено.
Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Між тим, виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Оскільки, відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, то, відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визначається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
На підставі викладеного та керуючись ст. 15-16, 321, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1233, 1234, 1268 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 19, 43, 44, 51, 78, 76-81, 82, 84, 89, 141, 210, 211, 223, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ладіна Людмили Степанівни, про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) право власності на 1/3 частин квартири АДРЕСА_1 ,загальною площею 69,9 кв.м., у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлений 11 липня 2022 року.
Суддя Домусчі Л.В.