ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
12 липня 2022 року м. Чернігів
Унікальний номер справи № 748/2428/21
Головуючий у першій інстанції Майборода С.М.
Апеляційне провадження № 22-з/4823/27/22
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді: Мамонової О.Є.,
суддів: Онищенко О.І., Шитченко Н.В.,
учасники справи:
відповідач: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія»,
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами заяву представника ОСОБА_1 адвоката Синюка Станіслава Леонідовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, -
У С Т А Н О В И В:
У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі по тексту - ПрАТ «УПСК»), в якому просила стягнути на її користь з відповідача 49 200 грн відшкодування шкоди, з яких 30 000 грн доплата моральної шкоди, заподіяною смертю фізичної особи, 19 200 грн витрати на поховання, та 8 000 грн витрат на правову допомогу.
Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28.12.2021 позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «УПСК» на користь ОСОБА_1 витрати на поховання в сумі 19 200 грн.

У задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Стягнуто з ПрАТ «УПСК» на користь держави судовий збір в сумі 354,30 грн.

Додатковим рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21.01.2022 заяву представника позивача - адвоката Синюка С.Л. про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «УПСК» на користь ОСОБА_1 1 951 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні іншої частини поданої заяви відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 16.06.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28.12.2021 в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «УПСК» про стягнення доплати моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи -скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «УПСК» про стягнення доплати моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи - задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «УПСК» на користь ОСОБА_1 доплату моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, у сумі 30 000 грн.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28.12.2021 в частині визначення розміру судового збору - змінено, збільшено суму стягнутого з ПрАТ «УПСК» на користь держави судового збору з 354,30 грн до 908 грн.

Додаткове рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21.01.2022 в частині визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу - змінено, збільшено суму стягнутих з ПрАТ «УПСК» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу з 1 951 грн до 5 000 грн.

Стягнуто з ПрАТ «УПСК» на користь держави 1 362 грн судового збору за апеляційний розгляд справи.

22.06.2022 (згідно поштового штампу на конверті) представник ОСОБА_1 адвокат Синюк С.Л. звернувся до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі, в якій просить поновити строки на подання заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнути з ПрАТ «УПСК» на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи в апеляційній інстанції, а саме судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 3 000 грн.

У заяві вказав, що справа розглядалась у порядку спрощеного провадження без повідомлення та виклику сторін, а тому сторона позивача не була обізнана про дату винесення рішення і не мала можливості подати докази оплати правничої допомоги до його винесення. Згідно зі статтею 141 ЦПК України дана заява та докази витрат на правничу допомогу подаються протягом 5 днів після фактичного отримання судового рішення 20.06.2022.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Чернігівського апеляційного суду від 16 червня 2022 року питання розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції, під час апеляційного перегляду справи не вирішувалось.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30.09.2009 № 23-рп/2009, в якому зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 та у додатковій постанові від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зазначено, що наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Як зазначалось вище, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що справу розглянуто 16.06.2022 у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа постанову Чернігівського апеляційного суду від 16.06.2022 представник позивачки адвокат Синюк С.Л. отримав 20.06.2022 (а.с. 195). Інші дані про дату отримання вказаної постанови апеляційного суду стороною позивача у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оскільки, повний текст постанови апеляційного суду у день його винесення позивачці чи її представнику не було вручено, його копію останній отримав на електронну адресу 20.06.2022, із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правову допомогу адвокат позивачки звернувся 22.06.2022 (згідно поштового штампу на конверті), тобто протягом п`яти днів з дня отримання постанови апеляційного суду, як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення з доказами на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції підлягає поновленню.

Представництво інтересів позивачки ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції здійснював адвокат Синюк С.Л. на підставі ордеру про надання правової допомоги серії АІ № 1154672 від 21.09.2021 та договору про надання правничої допомоги адвокатом від 15.03.2021 (а.с. 29-33, 138-140).

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга була підписана та подана адвокатом Синюком С.Л., в якій, зокрема, зазначено, що на даному етапі витрати позивачки на правову допомогу становлять 8 000 грн, з яких 5 000 грн були сплачені нею під час розгляду справи у суді першої інстанції, та попередні витрати позивачки в суді апеляційної інстанції становлять 3 000 грн, при цьому, останні не є кінцевими, докази яких будуть подані пізніше (а.с. 134-137).

Разом із заявою про ухвалення додаткового рішення адвокатом надано відповідні документи.

Так, відповідно до Фактичного розрахунку судових витрат позивачки останні в апеляційній інстанції становлять 3 000 грн, а саме:

1) консультація позивача щодо порядку та строків надання правової допомоги адвокатом по зазначеній справі 700 грн, 1 год;

2) підготовчі дії: з`ясування чи мали місце обставини (факти), про які вказують сторони, та якими доказами вони підтверджуються; з`ясування чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин; визначення правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин з врахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду; збір необхідних доказів на підтвердження позовних вимог; аналіз судової практики 700 грн, 1 год;

3) підготовка апеляційної скарги: написання, підготовка, копіювання, зшивання та надсилання документів з додатками в суд та сторонам по справі; у разі необхідності участь у судових засіданнях 1 600 грн, 2,1 год. ( з розрахунку 700 грн/1 год.).

Всього 3 000 грн, 3,1 год.

Згідно зі складеним та підписаним адвокатом Синюком С.Л. та Роговою А.Л. актом прийому-передачі наданих послуг від 22.06.2022 виконавець надав, а замовник прийняв комплекс послуг в апеляційній інстанції за договором від 15.03.2021 про надання юридичних послуг, правової допомоги, а саме: консультація по справі, збір та підготовка документів, аналіз законодавства, підготування, складання апеляційної скарги у справі, копіювання, надсилання матеріалів тощо. Вартість послуг, наданих замовнику, складає 3 000 грн. Замовник не має жодних претензій до якості та повноти наданих виконавцем послуг.

Відповідно до рахунку-фактури № 5 від 20.06.2022 та квитанції АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0..1 від 22.06.2022 ОСОБА_1 було сплачено адвокату 3 000 грн за адвокатські послуги.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 у даній справі була задоволена у повному обсязі.

Розподіляючи витрати, понесені позивачкою на професійну правничу допомогу, колегія суддів бере до уваги наступні висновки Верховного Суду.

Суд не наділений повноваженням, а відповідно не вправі, зменшити розмір витрат на правничу допомогу з власної ініціативи, виключно за клопотанням іншої сторони (постанова від 08.04.2019 у справі № 922/619/18).

Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу (постанови від 29.03.2018 у справі №907/357/16 та від 18.12.2018 у справі №910/4881/18).

На підтвердження направлення відповідачу копії заяви про ухвалення додаткового рішення у справі з додатками заявником надано копію конверту поштового відправлення зі штрих кодовим ідентифікатором 272, згідно з яким за даними з офіційного сайту Укрпошти ПАТ «УПСК» отримало дану заяву 28.06.2022.

Будь-яких заперечень, клопотань чи заяв від відповідача не надходило.

Отже, аналізуючи обсяг правової допомоги адвоката у даній справі та надані на його підтвердження належні, допустимі та достатні докази, у законодавчо встановлені спосіб та строки колегія суддів вважає, що вказані витрати є документально підтвердженими, були понесені фактично, а їх сума детально описана та обґрунтована адвокатом у наданих документах.

З огляду на зазначене, враховуючи принципи та критерії співмірності та розумності судових витрат, реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, а також відсутність заперечень та клопотань з боку відповідача щодо розміру судових витрат, колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Синюка С.Л. у повному обсязі та стягнення з ПАТ «УПСК» на користь ОСОБА_1 3 000 грн понесених судових витрат на правову допомогу адвоката в апеляційному суді.

Керуючись ст. 127, 270, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити представнику ОСОБА_1 адвокату Синюку Станіславу Леонідовичу строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Синюка Станіслава Леонідовича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Кирилівська, 40; ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 3 000 (три тисячі) грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді: О.І.Онищенко

Н.В.Шитченко