Справа № 185/7695/19
Провадження № 2/185/34/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Врони А.О., за участю секретаря судового засідання Астапчук Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у приміщенні суду цивільну справу ЄУ № 185/7695/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шлега Анна Іванівна, про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шлега Анна Іванівна, мотивуючи тим, що брат позивачки брат ОСОБА_3 12.09.2017 року поховав дружину ОСОБА_4 . Після цього у нього почались психічні розлади та небажання жити. Він не прийняв смерть дружини і через декілька місяців після її смерті став вважати її живою, розпитував сусідів де його « ОСОБА_5 », відчиняв двері сусідів, вважаючи дверями своєї квартири. Його рідна дочка ОСОБА_6 телефонувала позивачу з проханням відвідувати його із-за його психічного стану. Він замовлювався, плутав імена, події життя. З серпня 2018 року ОСОБА_3 став відчувати симптоми онкологічного захворювання, став задихатись. В січні, лютому 2019 року він перебував більшу частину часу лише в ліжку, здебільше лежав, пересувався лише тільки по квартирі: до туалету, на кухню. В січні - лютому 2019 року у нього прогресувало онкологічне захворювання. Вважає, що відповідна психіатрична експертиза підтвердить наявність у ОСОБА_3 за життя, в т.ч. і на період часу, що цікавить суд, 15.02.2019 року р. діагнозу: «Розлади психіки та поведінки» або інше психічне захворювання, у відповідності з яким він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

Позивач просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шлегою Ганною Іванівною 15.02.2019 року, яким все його майно було заповідано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також стягнути з відповідача всі судові витрати.

25.09.2019 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 . За життя, 15 лютого 2019 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Шлегою А.І. відповідно до якого заповів все належне йому майно відповідачці ОСОБА_2 . Позивачка ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою ОСОБА_3 . У спадкодавця є донька ОСОБА_7 . З наданих позивачкою документів не можна встановити, чи має вона право на спадкування разі визнання заповіту недійсним, а отже, чи є вона заінтересованою особою, за позовом якою заповіт може бути визнаний недійсним. У якості правової підстави для визнання заповіту від 15 лютого 2019 року недійсним, позивачка посилається на те, що за життя у ОСОБА_3 було наявне психічне захворювання у зв`язку з яким він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, він підписував в недієздатному стані. Визнання особи недієздатною відбувається за її життя в судовому порядку. Рішення суду про визнання ОСОБА_3 недієздатним відсутнє. Тому і посилання на те, що підписуючи заповіт він перебував у недієздатному стані є безпідставним. Відповідачка тривалий час спілкувалась з заповідачем. Він був абсолютно адекватною людиною, яка чітко розуміла значення своїх дій та керував ними. Жодних проявів психічних захворювань ОСОБА_3 не виявляв. Документальних підтверджень наявності у нього психічних захворювань не надано. Відсутність проявів психічних захворювань та неадекватної поведінки у ОСОБА_3 підтвердять свідки. Той факт, що відповідачка не є родичем заповідача не підтверджує наявність правових підстав, за яких позивач просить визнати заповіт недійсним.

06.09.2019 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12.09.2019 року за клопотанням позивача заборонено Першій Павлоградській державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області вчиняти нотаріальні дії щодо оформлення прав на спадщину, а саме, видавати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , номер спадкової справи у Спадковому реєстрі 63948548, номер справи у нотаріуса 253/2019.

Ухвалою суду від 07.09.2020 року було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 23.12.2020 року призначено у справі посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: 1. Чи усвідомлював значення своїх дій та (або) чи міг керувати ними ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в момент складання заповіту 15 лютого 2019 року; 2. Чи були ознаки психічної хвороби у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перед складанням заповіту 15 лютого 2019 року, якщо були, то якої психічної хвороби.

Ухвалою суду від 29 квітня 2021 року поновлено провадження у справі у зв`язку з надходженням висновку експертів.

Ухвалою суду від 22.02.2022 року призначено у справі повторно посмертну судово-психіатричну експертизу, виконання якої доручено іншій експертній установі.

Ухвалою суду від 26.08.2022 року поновлено провадження у справі у зв`язку з поверненням справи до суду без проведення експертизи за клопотанням позивача.

Ухвалою суду від 12.12.2022 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі до вирішення питання по кримінальному провадженню № 0001415 від 12.12.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити, підтримав позовні вимоги.

В судовому засіданні представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову, підтримала доводи відзиву.

Третя особа, приватний нотаріус Павлоградського міського нотаріального округу Шлега Г.І., в судове засідання не з`явилась. Згідно письмових пояснень приватного нотаріуса Павлоградського міського нотаріального округу Шлега Г.І., 15 лютого 2019 року до неї звернувся на прийом громадянин ОСОБА_3 . Прийшов він з жінкою, зайшов в кабінет, нотаріус думала, що він прийшов з дружиною, запитала його, він відповів, що ні, це знайома, а дружина померла. Нотаріус попросила жінку залишити наодинці ОСОБА_3 з нотаріусом, жінка пішла. ОСОБА_3 вказав, що він бажає зробити заповіт на випадок своєї смерті на ім`я ОСОБА_2 , говорив, ще є у нього донька, яка постійно проживає в Російській Федерації, десь на Півночі, громадянка Росії, місто не запам`ятала, чоловік у дочки військовий і вона не може сюди приїжджати. ОСОБА_3 вказав, що радився з приводу заповіту з дочкою, сказав що він хворіє, що йому з серцем неважно і тяжко дихати, близьких рідних немає. ОСОБА_3 був абсолютно адекватний, розмовляв і виявив своє бажання, на всі питання відповідав, був дієздатній, усвідомлював свої дії, сумніву до його психічного стану у нотаріусу не було і підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії у нотаріусу не було. Зі слів ОСОБА_3 був складений і посвідчений заповіт, який особисто ним підписаний, сплачено квитанція в банк за реєстрацію заповіту, сплачена д/мито, заповіт посвідчено за реєстровим номером 197 і виданий витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №55152291, 15.02.2019 року. В позовної заяві позивач неправильно або помилково або навмисно вказує, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , а що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заслухавши пояснення представників сторін, покази свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 (т.1 а.с.10,13).

15 лютого 2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , склав заповіт та заповів все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, та все те, що буде належати йому на час смерті - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (т.1 а.с.6 ).

Вказаний заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Шлега Г.І. та зареєстровано в Спадковому реєстрі 15.02.2019 року за №197 (т.1 а.с.6).

Після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа №253/2019. ОСОБА_1 , двоюрідна сестра померлого ОСОБА_3 , звернулась із заявою від 21.03.2019 року про прийняття спадщини. 17.04.2019 року до нотаріуса надійшла заява від ОСОБА_7 , доньки померлого ОСОБА_3 , громадянки РФ, згідно якої ОСОБА_7 відмовилась від прийняття спадщини на користь двоюрідної сестри спадкодавця - ОСОБА_1 . 25.07.2019 року ОСОБА_2 звернулась із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 (т.1 а.с.70-76).

Відповідно до ч. 2 ст. 1257 Цивільного кодексу України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до положень ст.1234 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Підставою для визнання правочину недійсним за ст. 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними і в основу рішення суду про недійсність правочину не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях.

Висновок про тимчасову недієздатність учасника такого правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів у справі і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Аналогічний правовий висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 29 лютого 2012 року № 6-9цс12.

Позивач при поданні позову до суду вказував, що ОСОБА_3 внаслідок хворобливого стану не мав повного обсягу цивільної дієздатності та вказує правову підставу позову ст.233 ЦК України, що правочин було вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах.

При подальшому розгляді справи представник позивача просив провести посмертну судово-психіатричну експертизу для підтвердження обставин, що ОСОБА_3 страждав на психічне захворювання при складанні заповіту, не міг усвідомлювати значення своїх дій та (або) не міг керувати ними.

Згідно листа комунального некомерційного підприємства «Павлоградська міська лікарня №1» від 15.06.2020 року №723, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку у лікаря-психіатра не перебував (а.с.127 т.1).

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №6 від 26.03.2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент складання та підписання заповіту 15.02.2019 року на будь-який психічний розлад не страждав, за своїм психічним станом на той час ОСОБА_3 міг розуміти значення своїх дій та керувати ними.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_8 , медичну сестру, яка працює разом з лікарем, яка лікувала ОСОБА_3 . Свідок повідомила суду, що за життя не було ознак психічної хвороби, неадекватності у пацієнта ОСОБА_3 .

Свідки ОСОБА_9 , знайома, ОСОБА_10 , сусідка, ОСОБА_11 , голова ОСББ «К.Маркса,42», вказали, що після смерті дружини ОСОБА_3 дуже сумував за померлою дружиною, був у депресії, після Нового 2019 року свідки почали помічати у нього хворобливі ознаки, плутався.

Свідок ОСОБА_12 , двоюрідний брат померлого ОСОБА_3 , вказав,що на свята в січні 2019 року ходив до нього у гості, проте ОСОБА_3 не відчинив, згадував дружину, як живу.

Свідок ОСОБА_13 , сусід по гаражу, вказав, що не помітив у ОСОБА_3 ознак неадекватності.

Свідок ОСОБА_14 , дочка відповідачки, вказала, що сім`я ОСОБА_15 були добрі друзі з батьками, після смерті дружини ОСОБА_3 мама свідка допомагала. Свідок була присутня при поїздці до нотаріуса для складання заповіту, вказала, що у нотаріуса ОСОБА_3 був сам, мати чекала на вулиці. Після посвідчення заповіту ОСОБА_3 попросив позичити кошти його доньці в розмірі 6000 доларів США.

Представником відповідача було надано суду копії квитанцій про здійснення грошових переказів відправниками коштів ОСОБА_2 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , одержувачу коштів ОСОБА_7 на загальну суму 6000 доларів США.

Положеннями Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1,5 ст.81 ЦПК України).

В частині 3 статті 12 ЦПК України вказано , що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто нормами Цивільного процесуального кодексу України передбачено обов`язок позивача довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог, шляхом подання до суду належних та допустимих доказів.

Оцінюючи покази свідків, пояснення нотаріуса, яка складала заповіт, висновок посмертної судово-психіатричної експертизи, пояснення сторін у справі, при дослідженні письмових доказів у справі, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для сумнівів в тому, що на час складання заповіту ОСОБА_3 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Враховуючи вищенаведене та з огляду на пояснення представників сторін, покази свідків, докази, надані у справі, суд приходить до висновку про безпідставність вимог ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним.

Керуючись ст. 5,12,13, 81, 89, 258,259,263-265,268,273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шлега Анна Іванівна, про визнання заповіту недійсним відмовити в повному обсязі.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа Приватний нотаріус Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шлега Анна Іванівна, місцезнаходження: м.Павлоград, вул. Світличної Ганни, буд. 81/86.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення виготовлений 29 грудня 2022 року.

Суддя А. О. Врона