ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6405/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2022 року Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Колесника О.М., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у розмірі 219 411,60 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в лютому 2022 року між сторонами було укладено попередній договір. Відповідно умов попереднього договору відповідач взяв на себе зобов`язання укласти договір купівлі-продажу квартири в строк до 23 лютого 2022 року включно. Зобов`язався погасити заборгованість перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та здійснити всі необхідні дії для зняття іпотеки та заборони відчуження з квартири. Пунктом 4.2. попереднього договору відповідач підтвердив факт отримання від позивача грошових коштів у розмірі 84 000 грн., що за домовленістю сторін становить 3 000 доларів США, в якості авансу за квартиру.

Однак ОСОБА_2 умов попереднього договору не виконав, в результаті чого в визначений строк не було укладено договору купівлі-продажу квартири.

Умовами попереднього договору визначено, що у разі безпідставної відмови продавця від укладення основного договору купівлі-продажу об`єкту на умовах викладених в попередньому договорі або вчинення дій у результаті яких кладення договору стає неможливим, до покупця повертається авансовий платіж та додатково продавцем сплачується штраф.

ОСОБА_1 неодноразово зверталася до відповідача з проханням повернути кошти, однак її вимоги залишилися без виконання, в зв`язку з чим остання звернулась до суду за захистом свого порушеного права.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 жовтня 2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ст.178 ЦПК України, відповідач скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву. Так 18 листопада 2022 року, ОСОБА_2 подано відзив на позов, у якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що ним виконано умови попереднього договору в повному обсязі.

Від позивача не надійшло відповіді на відзив, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 10 лютого 2022 року між ОСОБА_2 , як продавцем та ОСОБА_1 , як покупцем, було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леончук І.А. за реєстровим №112.

Відповідно п. 2.3 попереднього договору відповідач взяв на себе зобов`язання укласти договір купівлі-продажу квартири в строк до 23 лютого 2022 року включно.

Згідно з п. 2.5. продавець зобов`язався погасити заборгованість перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та здійснити всі необхідні дії для зняття іпотеки та заборони відчуження з квартири.

Пунктом 4.2. попереднього договору відповідач підтвердив факт отримання від позивача грошових коштів у розмірі 84 000 грн., що за домовленістю сторін становить 3 000 доларів США, в якості авансу за квартиру.

Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 20 липня 2022 внесено наступні записи про зняття обтяження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 .

З наведеного вбачається, що станом на 23 лютого 2022 року, ОСОБА_2 не виконано п. 2.5 попереднього договору, а відтак договір купівлі-продажу квартири у визначений термін між сторонами укладено не було.

ОСОБА_1 неодноразово зверталася до відповідача з проханням повернути кошти, однак її вимоги залишилися без виконання.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення (ч. 1 - 3 ст. 635 ЦК України).

Попередній договір є одним з різновидів цивільних договорів, а тому йому властиві всі родові ознаки договорів. Так, попередній договір вважається укладеним з моменту, коли сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому, для попереднього договору, наряду з іншими його умовами повинні бути визначені ті, які є суттєвими для основного договору.

Тобто, у попередньому договорі, крім основного зобов`язання, може бути передбачена відповідальність сторін з того, чи іншого питання, зокрема за неналежне виконання зобов`язання у виді штрафних санкцій.

Пунктом 4.4. попереднього договору визначено, що у разі безпідставної відмови продавця від укладення основного договору купівлі-продажу об`єкту на умовах викладених в попередньому договорі або вчинення дій у результаті яких кладення договору стає неможливим, до покупця повертається авансовий платіж у розмірі 83 400 грн., що за домовленістю сторін становить еквівалент 3 000 доларів США та додатково продавцем сплачується штраф в розмірі 83 400 грн., що за домовленістю сторін становить еквівалент 3 000 доларів США.

Оскільки сторони в договорі визначили еквівалент гривні до іноземної валюти, зобов`язання мають виконуватися з урахуванням курсу гривні до іноземної валюти на момент виконання. Так на момент подачі позову до суду, офіційний курс долара за даними НБУ становить 36,5686 грн. за 1 долар США, тобто 3 000 доларів США станом на 22 вересня 2022 року становить 109 705,80 грн.

З огляду всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, врахувавши, що відповідач в порушення п. 2.5 вищевказаного поперенього договору не виконав умов договору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду в розмірі 2 194,12 грн.

Разом з тим, в задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 30 000 грн., слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До складу витрат на правничу допомогу включаються:гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що ОСОБА_1 дійсно понесла витрати на правничу допомогу, а також детального опису робіт, що були виконані представником, матеріали заяви не містять.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу, відтак відмовляє позивачу у стягненні судових витрат.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 137, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за попереднім договором від 10.02.2022 року в розмірі 109 705,80 грн., штраф у розмірі 109 705,80 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 194,12 грн., всього стягнути 221 605,72 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

СУДДЯ: КОЛЕСНИК О.М.