ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/46/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2022 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Погорелої Н.М., представника Дарницького районного відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Мироненко І.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, Дарницький районний відділ Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, Глобинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Шепелівка Глобинського району Полтавської області Української Соціалістичної Радянської Республіки; що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дідом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.06.2021 заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.07.2021 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті в порядку окремого провадження на 30.11.2021.

23.11.2021 розгляд справи відкладено на 18.01.2022.

18.01.2022 в судовому засіданні оголошено перерву до 28.01.2022.

28.01.2022 розгляд справи відкладено, за клопотанням представника заявника надано час для підготовки додаткових доказів.

24.06.2022 судове засідання призначено на 22.07.2022.

22.07.2022 сторони в судове засідання не прибули, явку уповноважених представників не забезпечили.

05.12.2022 судове засідання призначено на 22.12.2022.

Судові повістки заявнику та його представнику направлено рекомендованими листами з повідомленням про вручення на поштові адреси, зазначені ними у позовній заяві, однак поштові повідомлення повернулись з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Окрім того, представнику заявника судова повістка про виклик направлялась на електронну пошту, зазначену ним у позовній заяві справи, яку відповідно до довідки про доставку електронного листа, доставлено 05.12.2022.

13.12.2022 від Глобинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надійшла заява, в якій заінтересована особа просить справу розглядати за відсутності їх представника.

У судове засідання з`явився представник зацікавленої особи - Дарницького районного відділу Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Мироненко І.С., просила залишити заяву про встановлення факту без розгляду.

Згідно із ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач. Так, Суд у рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами другою-третьою цієї статті встановлено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. До основних засад (принципів) цивільного судочинства належить, зокрема, диспозитивність.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України , суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом наведеної норми правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Водночас положення п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України повинні враховуватись у системному та логічному зв`язку із положенням статі 223 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (ч. 5 ст. 223 ЦПК України).

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з таким самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду в разі неможливості розгляду справи за відсутності позивача.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові №310/12817/13 від 22.05.2019, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача (постанова Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 359/7882/19).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 та його представник у судові засідання 22.07.2022 та 22.12.2022 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися відповідно до вимог закону (засобами поштового зв`язку, за електронною адресою, зазначеною у позовній заяві, за допомогою смс-повідомень), будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи або розгляду справи у відсутність позивача не подано.

Крім того, дата та час судового засідання щодо конкретної справи є відкритою інформацією для учасників справи та міститься на вебсайті «Судова влада України».

Неявка заявника і його представника перешкоджає розгляду справи, оскільки розгляд справи відкладався саме для надання заявникові часу для витребування додаткових відомостей та підготовки документального підтвердження обставин, на які заявник посилався у поданій заяві.

З огляду на те, що заявник та його представник повторно не з`явилися в судове засідання, про причину неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали та їх неявка перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтями 12, 257, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, Дарницький районний відділ Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, Глобинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 23.12.2022

Суддя О.В. Якусик