ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року

м. Валки

справа № 643/1597/20

провадження № 22-ц/818/2007/22

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Сізонової О.О.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2 , Харківська міська рада

треті особи-

П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мельник Юлія Олександрівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Валки Харківської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2021 року ухвалене суддею Крівцовим Д.А.,-

УСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом після уточнення якого 16.03.2020 ( а.с. 55 56) просив визначити йому додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який був його біологічним батьком. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається із квартири АДРЕСА_1 . За життя батько заповів позивачу на випадок своєї смерті все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті. Після смерті батька у квітні 2019 року позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Мельник Ю.О. Нотаріусом йому було повідомлено про необхідність виготовлення технічної документації на спадкову квартиру. Після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, позивач звернувся за місцем відкриття спадщини до 5-ої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, проте отримав постанову від 28.11.2019 про відмову у вчиненні нотаріальної дії із роз`ясненням, що він пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини та не був зареєстрований разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в зв`язку з чим немає підтверджень, що він прийняв спадщину. Як з`ясувалось в подальшому, приватний нотаріус Мельник Ю.О., коли він звернувся до неї із заявою про прийняття спадщини, не зареєструвала заяву позивача та не повідомила про це позивача, що призвело до фактичного пропуску строку для прийняття спадщини.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 22.09.2021 позов задоволено. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці з моменту набрання рішенням законної сили для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові.

Рішення мотивовано тим, що причини з яких позивач пропустив строк для прийняття спадщини є поважними.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, після уточнення якої посилаючись на неповне дослідження судом матеріалів справи, порушення норм матеріального та процесуального права просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у встановленні додаткового строку для прийняття спадщини.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в позові жодним чином не згадано про апелянта, яка є спадкоємицею ОСОБА_3 за законом та вчасно прийняла спадщину, звернувшись з заявою до держнотконтори. Суд не повно встановив обставини у справі та зробив помилковий висновок про наявність у ОСОБА_1 поважних причин для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Наведені позивачем причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК можуть біти визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В супереч вимог процесуального закону позивач не надав жодного підтвердження про те, що він дійсно звертався до приватного нотаріуса Мельнік Ю.О. з заявою про прийняття спадщини. Насправді ОСОБА_1 протягом 20-18 2019 років працював за кордоном і тільки в зимовий період на короткий час повертався додому, це підтверджується даними його загранпаспорту та довіреністю від 25.01.2019 якою позивач уповноважує ОСОБА_4 вести всі його справи. Крім цього, згідно відповіді Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції ( м.Харків) за зверненням апелянта, спадкова справа після померлого ОСОБА_3 приватним нотаріусом Мельник Ю.О. не заводилась. Таким чином нотаріус направляла запити не у межах спадкової справи, що суперечить вимогам закону України « Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5. Суд не перевірив чи була отримана ОСОБА_1 інформація на запити приватного нотаріуса, що свідчить про неповне з`ясування обставин у справі.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Відповідно до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ( а.с. 3).

Згідно даних копії заповіту від 26.03.2016 року ОСОБА_3 все належне йому майно заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 7).

Постановою 5-ої Харківської міської державної нотаріальної контори № 5653/02-14 від 28.11.2019 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Постанова обгрунована тим, що на момент звернення ОСОБА_1 , а саме 28.11.2019 року, строк для прийняття спадщини , встановлений ст. 1270 ЦК України, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 вичерпаний.

За змістом постанови згідно матеріалів спадкової справи № 1005/2019, номер у спадковому реєстрі 64779228 заведеної 2109.2019 року після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 наявна заява ОСОБА_2 , підстави на право спадкування після зазначеного спадкодавця нею не доведено. Інші заяви про прийняття спадщини або відмови від неї спадкоємців, в тому числі ОСОБА_1 , про прийняття спадщини, до нотаріальної контори не надходили. ( а.с. 5).

Разом з тим, згідно пояснень третьої особи - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Мельник Ю.О. ( а.с. 178 179) та даних запитів приватного нотаріуса Мельник Ю.О. № 29/01-16 від 10.04.2019 року та № 30/01-16 від 16.04.2019 року ( а.с. 6, 50) про надання інформації у зв`язку з оформленням спадщини після 28.03.2019 року ОСОБА_3 , у квітні 2019 року до неї звернувся ОСОБА_1 з проханням оформити спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 .. Приватний нотаріус була позбавлена такої можливості через брак інформації стосовно юридичного статусу та технічної характеристики спадкового майна, тому просила спадкоємця надати їй відповідну інформацію для чого оформила та видала йому на руки відповідні запити. Отриману від компетентних органів інформацію нотаріус також просила видати на руки спадкоємцю ОСОБА_1 .

В судовому засіданні позивач пояснив що в квітні 2019 року, тобто безпосередньо після смерті ОСОБА_3 , звернувся до приватного нотаріуса Мельник Ю.О. з проханням оформити спадщину за заповітом та йому було роз`яснено про необхідність надання необхідних документів,у зв`язку з чим видані відповідні запити. Отримавши від нотаріуса на руки зазначені запити, позивач зробив висновок, що належним чином подав заяву про прийняття спадщини, а нотаріус прийняв від нього відповідну заяву та на її підставі розпочав процедуру збору документів, необхідних для оформлення спадкових прав.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом частин 1, 2 статті 1220 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з частиною 3 статті 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.

Частиною першою статті 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини 3 статті 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати особисто нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з пунктами 3.3, 3.6 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі; не допускається приймати заяви про прийняття спадщини, про відмову від неї або заяви про їх відкликання, складені від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 протягом місяця після смерті спадкодавця особисто звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Мельник Ю.О. з проханням оформити спадщину після смерті ОСОБА_3 та йому були надані необхідні для цього запити до компетентних органів.

ОСОБА_1 , як спадкоємець померлого за заповітом у період з квітня 2019 року вчинив ряд активних дій з метою оформлення спадщини. Тому суд дійшов обгрунованого висновку про наявність у позивачу поважних причин для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги зазначеного висновку суду не спростовують. При вирішенні справи суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами та застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Отже, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права є безпідставними, не спростовують висновків суду та не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Проніна проти України, № 63566/00, пр. 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

За викладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до приписів статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення районного суду без змін

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не вирішувалося.

Керуючись ст. ст. 367, п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення..

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2022 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук