Провадження № 22-ц/802/1049/22 Категорія: 39 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л.В., Федонюк С.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про повернення стягнених коштів за виконавчим написом нотаріуса, за апеляційною скаргою відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом.

Покликалася на те, що 09 квітня 2019 року між нею та ТзОВ «АвентусУкраїна», правонаступником якого на час звернення з даним позовом до суду є ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», було укладено договір №777288 про надання коштів у позику в розмірі 5 026 гривень, строком на 15 днів.

Вказувала, що 10 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. вчинено виконавчий напис №129204, яким запропоновано стягнути з неї на користь ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованість в розмірі 14 837 гривень 28 копійок, згідно вище наведеного кредитного договору.

Крім того позивач зазначала, що 04 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С. С. на підставі зазначеного вище виконавчого напису було відкрито виконавче провадження №67377888. Після чого, приватним виконавцем Пирогою С. С. були проведені виконавчі дії, а саме з її банківського рахунку примусово знято грошові кошти у розмірі 13 869 гривень 48 копійок.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 травня 2022 року, яке набрало законної сили, її позов до ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» було задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 10 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. і зареєстрований в реєстрі за №129204.

Оскільки підстава для стягнення з неї на користь відповідача грошових коштів відпала, то вона зверталась з письмовою заявою до ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» про повернення грошей, однак відповідь від останнього не отримала.

Ураховуючи наведене, позивач ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» на свою користь кошти в розмірі 13 869 гривень 48 копійок, як безпідставно набуті.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 13 869 гривень 48 копійок та вирішено питання розподілу судових витрат.

Вважаючи рішення суду першої інстанції таким, що прийняте судом з порушенням норм матеріального і процесуального права, відповідач ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» подав апеляційну скаргу, у якій просив оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржуване рішення, неправильно застосував норми матеріального права та вважав встановленими обставини без належного їх доведення в суді.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 , вважаючи висновки суду правильними, а вимоги апеляційної скарги поданої відповідачем ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» безпідставними, просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням вимог статті 369 цього Кодексу.

Дослідивши обставини справи та перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки правові підстави набуття відповідачем грошових коштів у сумі 13 869 гривень 48 копійок, які були стягнені виконавцем з ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису нотаріуса, у подальшому відпали, то отримані відповідачем ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» грошові кошти підлягають поверненню позивачу відповідно статті 1212 ЦК України.

Такий висновок суду є правильний.

Встановлено, що 09 квітня 2019 року між позивачем ОСОБА_1 та ТзОВ «АвентусУкраїна» було укладено договір № 777288 про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту у розмірі 5 026 гривень, строком на 15 днів.

10 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. вчинено виконавчий напис №129204, яким запропоновано стягнути з позичальника ОСОБА_1 на користь позикодавця ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс», як правонаступника ТзОВ «АвентусУкраїна», заборгованість в загальному розмірі 14 837 гривень 28 копійок, згідно вище наведеного кредитного договору.

Крім того встановлено, що 04 листопада 2021 року, на підставі виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С. С. було відкрито виконавче провадження №67377888. Постановою цього ж приватного виконавця від 04 листопада 2021 року накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 .

Згідно виписки з банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» від 09 лютого 2022 року з рахунку позивача ОСОБА_1 10 червня 2021 року було знято кошти у розмірі 13 869 гривень 48 копійок, згідно виконавчого документу №129204.

Також встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 травня 2022 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 10 червня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 129204, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. і вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

02 серпня 2022 року позивач ОСОБА_1 зверталась до відповідача ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» з письмовою заявою про повернення грошових коштів, які на її думку безпідставно були стягнуті на користь товариства. Однак, її вимога про повернення грошей залишена відповідачем без відповіді.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У статті 15 ЦК України зазначено про право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі.

Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно.

Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.

Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).

Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18, 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20, від 06 жовтня 2021 року у справі № 623/363/20.

Отже, врахувавши наведені норми матеріального права та встановивши ті обставини, що правові підстави набуття грошових коштів ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс», які стягнені з позивача ОСОБА_1 за виконавчим написом нотаріуса, який у подальшому визнаний таким, що не підлягає виконанню, відпали, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про повернення цих грошових коштів позивачу відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України.

Згідно вимог до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржуване відповідачем рішення суду відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачає.

Доводи апеляційної скарги відповідача ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: