ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6102/22
провадження № 2-з/753/133/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2022 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 червня 2022 року цивільну справу № 753/6102/22 передано судді Шаповаловій К.В.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 24 червня 2022 року вказану заяву передано судді Шаповаловій К.В.

Відповідно до частини першої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 просить вжити таких заходів шляхом накладення арешту та заборони відчуження всього рухомого та нерухомого майна ОСОБА_2 у межах суми боргу в розмірі 1262000 доларів США, 3% річних в розмірі 28109,76 доларів США; накласти арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; накласти арешт на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 ; накласти арешт на транспортний засіб «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи необхідність вжиття таких заходів забезпечення позову, позивач зазначає, що звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 1290109, 76 доларів США, враховуючи значний розмір грошових коштів, які підлягають поверненню є ризик того, що відповідач буде ухилятись від виконання майбутнього рішення суду, а тому виникає необхідність у забезпеченні позову.

Вивчивши доводи заяви та подані до неї матеріали, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову як сукупності процесуальних дій є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Види забезпечення позову визначені частиною першою статті 150 ЦПК України. Зокрема, згідно з пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом зазначених норм процесуального законодавства забезпечення позову має на меті запобігти ускладненню чи неможливості виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Співмірність заходів забезпечення позову передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

До заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 на підтвердження реєстрації за відповідачем ОСОБА_2 певного рухомого та нерухомого майна, долучена інформація із сервісу моніторингу Опендатабот. Проте суд зазначає, що така інформація не є належним доказом на підтвердження реєстрації права власності за певною особою на певне рухоме чи нерухоме майно. Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до заяви про забезпечення позову не надано, як і не надано інформації від уповноваженого органу щодо реєстрації за відповідачкою на праві власності транспортних засобів, зокрема «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 .

Крім того, суд зазначає, що долучена до заяви про забезпечення позову інформація датована листопадом- груднем 2021, вересень-жовтень 2020 року, а отже не є актуальною станом на 23 червня 2022 року та не може підтверджувати факт реєстрації за відповідачкою право власності на зазначене у заяві майно.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

В кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості особи користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; зважаючи на те, що позивачем не надано належного обґрунтування та достатніх доказів того, відповідач є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 та транспортного засобу «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 станом на день звернення із відповідною заявою, суд вважає, що відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що вимога про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно не підлягає задоволенню, з огляду на відсутність конкретизації щодо такого майна, а також доказів наявності у власності відповідачки іншого, ніж зазначено у заяві про забезпечення позову, майна.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Шаповалова К.В.