справа № 2-1097/10
№ провадження 6/208/187/22
УХВАЛА

Іменем України

28 липня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого, судді - Івченко Т.П.,

за участю: секретаря Задьори В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РОЗВИТКУ» «про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів»,

встановив:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрссиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 «про стягнення заборгованості».

09 березня 2022 року представник заявника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РОЗВИТКУ звернувся з заявою «про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів» по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрссиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 «про стягнення заборгованості», відповідно до якої прохає:

- задовольнити заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РОЗВИТКУ» про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікатів виконавчого листа у справі № 2-1097/10;

- поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа виданого на виконання рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 19 серпня 2010 року по справі № 2-1097/10, відповідно до якого солідарно стягнуто з ОСОБА_1 30.06.1971 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 07.06.1976 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 14 серпня 2007 року у розмірі 64 887 (шістдесят чотири тисячі вісімсот вісімдесят сім) грн. 55 коп., а також судовий збір в розмірі 648,87 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., а всього - 65 656,44 грн.;

- видати дублікат виконавчого листа виданого на виконання рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 19 серпня 2010 року по справі № 2-1097/10, відповідно до якого солідарно стягнуто з ОСОБА_1 30.06.1971 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 07.06.1976 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 14 серпня 2007 року у розмірі 64887 (шістдесят чотири тисячі вісімсот вісімдесят сім) грн. 55 коп., а також судовий збір в розмірі 648,87 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., а всього - 65 656,44 грн., стосовно боржника ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви зазначає, що що Заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.08.2010 по справі № 2-1097/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованих та проживаючих за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 14 серпня 2007 року у розмірі 64 887 (шістдесят чотири тисячі вісімсот вісімдесят сім) грн. 55 коп., а також судовий збір в розмірі 648,87 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., а всього - 65 656,44 грн. На підставі рішення було видано виконавчі листи.

Між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» 08.12.2011 укладено договір купівлі продажу прав вимоги, відповідно до якої відбулась заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення ПАТ «Укрсиббанк» на користь ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 14 серпня 2007, укладеним між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 .

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.12.2012 по справі № 2-1097/10 змінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів виданих Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості, із ПАТ «Укрсиббанк» на ПАТ «Дельта Банк».

Між ПАТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» 11.05.2019 за результатами відкритих торгів, оформлений протоколом електронного аукціону № UA-EA-0009-b від 17.04.2019 р. укладений договір №1369/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким 11.05.2019 відбулося заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення банком на користь ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» прав вимоги за договором споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 14 серпня 2007р., укладений між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 .

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.04.2021, справа № 2-1097/10, провадження №6/208/49/21, задоволено заяву ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» про здійснення заміни сторони-стягувача ПАТ «Дельта Банк» у виконавчих листах, виданих на виконання рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 19 серпня 2010 року по справі № 2-1097/10, а саме замінено стягувача на його правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька. буд.40 х, код за ).

Станом на поточну дату, заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.08.2010, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , залишається невиконаним, оригінали виконавчих Листів втрачено, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання пропущений з поважних причин, а тому існує необхідність у поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа відносно ОСОБА_2 .

Враховуючи невиконання Боржником ОСОБА_1 рішення суду, у відповідності до правової позиції Верховного Суду України у справі № 263/4331/18 (пр. 61-8286св20) від 18 листопада 2020 року та у справі № 27/2-3538/10 від 23 вересня 2020 року, ТОВ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄФКР» звертається до суду із заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа.

09 березня 2022 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано в провадженні судді Івченко Т.П.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомили.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавчому документі зазначаються строк пред`явлення рішення до виконання.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 2 ст. 433 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 серпня 2010 року позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» в особі Криворізького управління Дніпровського регіонального департаменту Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 «про стягнення заборгованості за договором кредиту» (а.с. 53-54).

15 листопада 2010 року Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надіслав 2 (два) виконавчих листа про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , для виконання, за вихідним № 1013 (а.с. 56), зі строком пред`явлення яких до виконання вказано 30 серпня 2013 року (а.с.111, 112).

06 грудня 2012 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з заявою «про заміну сторони у виконавчому проваджені, шляхом заміни стягувача його правонаступником, на підставі ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 57-79).

17 грудня 2012 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено, замінено сторону виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1097-2010 від 30.08.2010 року виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про солідарне стягнення боргу за договором кредиту № 00 від 14.08.2007 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі 65 656 грн. 44 коп. з Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (а.с. 81).

24 квітня 2012 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з заявою «про видачу дублікатів виконавчого документу у справі 2-1097/10 » (а.с. 83).

24 квітня 2012 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області заяву залишено без руху (а.с. 82).

31 травня 2012 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області заяву повернуто (а.с. 85).

28 липня 2020 року заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа» «ЄВРОПЕЙСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РОЗВИТКУ» звернулось з заявою про заміну сторони у виконавчих листах, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів (а.с. 88-121).

01.12.2020 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа» «ЄВРОПЕЙСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РОЗВИТКУ» про заміну сторони у виконавчих листах, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів відмовлено у повному обсязі (а.с.145-149).

17.03.2021 року заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа» «ЄВРОПЕЙСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РОЗВИТКУ» звернулось з заявою про заміну сторони у виконавчих листах (а.с.151-152).

13.04.2021 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа» «ЄВРОПЕЙСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РОЗВИТКУ» про заміну сторони у виконавчих листах задоволено, замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» у виконавчих листах, виданих на виконання рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 19 серпня 2010 року по справі № 2-1097/10, а саме замінено стягувача на його правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька. буд.40 х, код за ) (а.с.172-173).

09.03.2022 року заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа» «ЄВРОПЕЙСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РОЗВИТКУ» звернулось з заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа.

Відповідно до ст. 22 ЗУ Про виконавче провадження (в редакції чинній на час набрання чинності зазначеним рішенням суду), строк пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлювався протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Тобто строк пред`явлення виконавчого листа до виконання починався з 30 серпня 2010 року і закінчувався 30 серпня 2013 року.

Постановою державного виконавця Заводського ВДВС від 12.06.2011 року виконавчий лист № 2-1097 повернуто стягувану, оскільки неможливо встановити місце проживання чи перебування боржника, та роз`яснено, що виконавчий документ може бути пред`явлено повторно, але протягом зазначеного періоду та після цього періоду не було вчинено жодних дій по зверненню із заявою про виконання рішення суду, а ст. 55 ЦПК України визначає, що всі відносини, що застосовуються до особи, застосовуються і до її правонаступника.

Що стосується ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку», то право вимоги воно отримало 11.05.2019 року і вже на момент отримання такого права вимоги строк пред`явлення виконавчого листа до виконання був пропущений більш ніж на 5 років.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Щодо вимог заявника про поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 2 ст. 433 ЦПК України).

Зі змісту 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення рішення суду) вбачається, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом. Рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред`явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлюються для кожного платежу окремо.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час винесення рішення) Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється.

На підставі ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час винесення рішення) Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: 1) є письмова заява стягувача; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення; 4) стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, невиявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно; 9) наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення. Про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт. У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску разом із звітом державного виконавця про його використання. Про повернення стягувану виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строку порядку, встановленому цим Законом. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Аналізуючи законодавство, яким регулювались правовідносини щодо примусового виконання, вбачаються підстави стверджувати, що первісний стягувач не скористався своїм правом.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь- яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»),

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, відповідно до ч.1 ст.12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно - правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування його норм до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний по суті висновок зроблений в постановах Верховного Суду у від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13, від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6), від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 521/21810/17, від 29 січня 2020 року у справі № 344/19847/18, від 16 вересня 2020 року у справі № 242/2375/16-ц, від 15 жовтня 2020 року у справі № 202/20331/13-ц.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

В постановах Верховного Суду від 21 листопада 2019 року в справі № 616/4465/12, від 13 грудня 2018 року в справі № 683/1070/14-ц викладені правові висновки щодо безпідставності доводів заявника про те, що запровадження процедури ліквідації банку свідчить про поважність пропуску цього строку.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

В свою чергу, поважними причинами визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Суд враховує, що згідно рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В даному випадку, оскільки первісним кредитором, не було вжито всіх заходів, щоб з розумним інтервалом часу подати виконавчий лист який отриманий вчасно до виконання, та цікавитись провадженням у справі за власним позовом і вчасно пред`явити виконавчий лист до виконання, суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку і новому кредитору Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку».

Таким чином з наданого витягу вбачається, що листи перебували на виконанні, було відкрито виконавче провадження, яке закрито, але щодо підстав завершення виконавчих проваджень про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заявником взагалі ніякої інформації не надано.

Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», звертаючись до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення, не навів обґрунтованих підстав для поновлення строку та не надав відповідних доказів.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечив рівність сторін виконавчого провадження.

Відповідно до висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі N 2-836/11 (провадження N 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання.

Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

За наведеного, у зв`язку з відмовою в задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, відсутні й правові підстави щодо видачі дубліката виконавчого документа.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 258,260,261,353, 442, п.п. 17.4 п. 17 Перехідних положень ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РОЗВИТКУ» «про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів» відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: 51900, місто Камянське Дніпропетровської області, вул. І.Ясюковича, 5, та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://zv.dp.court.gov.ua .

Суддя Івченко Т. П.