КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи № б/н
номер провадження №22-з/824/38/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2022 року Київський апеляційний суд в складі судді

судді Білич І.М.,

при секретарі: в.о. помічника Калініній Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» Демидова Андрія Олександровича про вжиття заходів забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» звернулось до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, за результатами розгляду якого просило:

накласти арешт на буксир-штовхач «RIVER WOLF», 1965 року випуску, реєстраційний номер: 1659/RIVER WOLF, ідентифікаційний номер (ENI): НОМЕР_1 , який належить Danube management, logistics and transport services s.r.o. (Словацька Республіка);

накласти арешт на буксир-штовхач «RIVER LION», 1965 року випуску, реєстраційний номер: 1658/RIVER LION, ідентифікаційний номер (ENI) : НОМЕР_2 , який належить Danube management, logistics and transport services s.r.o. (Словацька Республіка);

накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих у будь-яких банківських установах, та належать Danube management, logistics and transport services s.r.o. (Словацька Республіка) в межах ціни позову у розмірі 262 048,38 євро та 1 562 034 грн. 17 коп.

В обґрунтування заявлених вимог зазначаючи, що 21 вересня 2021 року ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» звернулося до Морської арбітражної комісії при ТПП України про стягнення з Danube management, logistics and transport services s.r.o. (Словацька Республіка) 262 048,38 євро та 1 562 034 грн. 17 коп. 30 вересня 2021 року Морська арбітражна комісія при ТПП України прийняла позовні матеріали до провадження за № 1/2021. Правовою підставою для подання позовної заяви до Морської арбітражної комісії є розділи 12 контрактів № KSBSRZ/79, № KSBSRZ/80, № KSBSRZ/81, укладених між сторонами 02 серпня 2019 року. Вказуючи, що ухвалою Київського апеляційного суду від 26 травня 2021 року у справі № 824/53/2021 визнано та надано дозвіл на примусове виконання рішення МКАС при ТПП України у справі № 81/2020 від 29 січня 2021 року. В порядку виконання даного рішення, за результатами електронних торгів з продажу судна буксира-штовхача «RIVER TIGER», 1965 року випуску, реєстраційний номер 1657/RIVER TIGER, ідентифікаційний номер (ENI): 33001657, переможець, ПАТ «Київський річковий порт», повинно сплатити 5 853 900 грн., що значно перевищує суму, яка підлягає стягненню за виконавчим листом, виданого на підставі рішення МКАС при ТПП України у справі № 81/2020 від 29 січня 2021 року на суму 32 416,10 євро. Таким чином, Кілійський ВДВС Південного міжрегіонального управління юстиції в місті Одеса, буде повернуто боржнику різницю між сумою, яку необхідно стягнути за виконавчим листом та вартістю буксира-штовхача «RIVER TIGER». Відтак, оскільки справа № 1/2021 за позовом ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» до Danube management, logistics and transport services s.r.o. знаходиться на розгляді у Морській арбітражній комісії при ТПП України, ще не розглянута, існує реальна загроза невиконання судового рішення боржником, а також можливість зникнення коштів із рахунку боржника після отримання ним коштів. Крім того, після ухвалення можливого рішення Морською арбітражною комісією при ТПП України на користь ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство», останньому буде необхідно звернутися до Київського апеляційного суду із заявою про надання дозволу на примусове виконання рішення, що у свою чергу, займе певний час. Виходячи з наведено, заявник вважав, що його заява підлягає задоволенню.

У ході судового розгляду, яке здійснювалося в режимі відеоконференції представник ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» Демидов А.О. підтримував подану ним заяву про забезпечення позову та просив її задовольнити з підстав, зазначених у ній. Не з`явившись в судове засідання 23 травня 2022 року, представник заявника подав заява про можливість закінчення розгляду за його відсутності.

Інші учасники в судове засідання не з`явилася про дату час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином.

Суд вважав за можливе розглянути справу у відсутність осіб, що не з`явилися.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За заявою сторони у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, суд може вжити заходів забезпечення позову у порядку та з підстав, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, подається до апеляційного суду за місцезнаходженням арбітражу, третейського суду, місцезнаходженням відповідача або його майна за вибором заявника.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 4 Постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Отже, інститут забезпечення позову є особливим видом судової юрисдикції, який визначається, як встановлені законом тимчасові процесуальні дії примусового характеру у вигляді обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб, що застосовуються судом та гарантують або можуть гарантувати позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, у випадку прийняття його на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, або ефективний захист його прав.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення, у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

У заяві про забезпечення позову має бути вказано як причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, так і обґрунтовано необхідність їх вжиття, як це передбачено нормами ст. 149 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2021 року ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» звернулося до Морської арбітражної комісії при ТПП України з позовом до Danube management, logistics and transport services s.r.o. про стягнення коштів у сумі 262 048,38 євро та 1 562 034 грн. 17 коп.

Постановою Морської арбітражної комісії при ТПП України справу за позовом ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» до Danube management, logistics and transport services s.r.o. про стягнення 262 048,38 євро та 1 562 034 грн. 17 коп. прийнято до провадження у МАК при ТПП України за № 1/2021.

Вказане свідчить про те, що між ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» до Danube management, logistics and transport services s.r.o. виник спір щодо стягнення коштів.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 4 Постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього. Піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат.

Враховуючи, що між ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» до Danube management, logistics and transport services s.r.o. виник спір щодо стягнення з останнього 262 048,38 євро та 1 562 034 грн. 17 коп., який наразі перебуває на розгляді Морської арбітражної комісії при ТПП України та не вирішений по суті, поза розумним сумнівом наявні підстави вважати, що Danube management, logistics and transport services s.r.o. може вчинити дії, які ускладнять або зроблять неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

При цьому, виходячи з обсягу заявлених позовних вимог, суд вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти боржника у межах суми 262 048,38 євро та 1 562 034 грн. 17 коп., є співмірним із заявленими ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» позовними вимогами, відповідають вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності і спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти боржника у межах заявлених позовних вимог, є пропорційним та відповідатиме меті застосування заходів забезпечення позову та свідчить про дотримання справедливого балансу інтересів сторін спору.

При цьому, слід зазначити, що вжиття заходів забезпечення позову має тимчасовий характер та поширюється на час розгляду справи, а тому накладення арешту на грошові кошти боржника у межах суми заявлених позовних вимог, не можна розцінювати як порушення прав останнього.

З огляду на викладене, вимоги ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти Danube management, logistics and transport services s.r.o. у межах суми заявлених позовних вимог, є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, вимоги заявника щодо накладення арешту на буксир-штовхач «RIVER WOLF» реєстраційний номер: 1659/RIVER WOLF та буксир-штовхач «RIVER LION» реєстраційний номер: 1658/RIVER LION, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню. Адже, матеріали справи не містять доказів на підтвердження визначення їх ринкової вартості, а відтак, накладення арешту на зазначені буксири-штовхачі, ринкова вартість яких, може значно перевищувати розмір заявлених позовних вимог, не відповідатиме меті застосування заходів забезпечення позову та свідчить про не дотримання справедливого балансу інтересів сторін спору.

Приписами ч.ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України встановлено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник (позивач по справі) має зареєстроване у встановленому законом порядку місцезнаходження на території України, а відтак, підстави для застосування зустрічного забезпечення визначеного положеннями ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153, 154, 157 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву представника Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» Демидова Андрія Олександровича про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих у будь-яких банківських установах та належать Danube management, logistics and transport services s.r.o. (Словацька Республіка); ідентифікаційний номер організації 50254839, місцезнаходження: вул. Таллерова, 4, м. Братислава, 81102, Словацька Республіка (Tallerova, 4, Bratislava, 81102, Slovenska republika); вул. Сворності, 43, Братислава-міська частина Подунайське Біскупіце, 82106, Словацька Республіка (ulica Svornosti, 43, Bratislava-mestska cast Podunajske Biskupice, 82106, Slovenska republika) в межах ціни позову - 262 048,38 євро та 1 562 034 грн. 17 коп.

В іншій частині вимог заяви - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом.

Строк пред`явлення до виконання - три роки.

Стягувач - Приватне акціонерне товариство «Українське Дунайське пароплавство», , місцезнаходження юридичної особи: вул. Пароходна, 28, м. Ізмаїл, Одеська область.

Божник - Danube management, logistics and transport services s.r.o. (Словацька Республіка); ідентифікаційний номер організації 50254839, місцезнаходження: вул. Таллерова, 4, м. Братислава, 81102, Словацька Республіка (Tallerova, 4, Bratislava, 81102, Slovenska republika); вул. Сворності, 43, Братислава-міська частина Подунайське Біскупіце, 82106, Словацька Республіка (ulica Svornosti, 43, Bratislava-mestska cast Podunajske Biskupice, 82106, Slovenska republika).

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Верховного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя