У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2022 Справа №607/12421/13-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» про заміну стягувача у виконавчому листі №607/12421/13-ц його правонаступником, -

ВСТАНОВИВ:

Представник акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» - Подановський Т.Р. звернувся до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі №607/12421/13-ц, виданому Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 24 березня 2017 року, а саме замінити стягувача: Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» на його правонаступника Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК».

В обгрунтування заяви зазначено, що у провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа №607/12421/13-ц за позовом ПАТ «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту. 07 лютого 2017 року Апеляційним судом Тернопільської області апеляційну скаргу ПАТ «ВіЕс Банк» задоволено частково, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2014 року скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ПАТ «ВіЕС Банк» задоволено частково. Рішення суду станом на день звернення із позовом не виконане.

22 травня 2018 року Загальними зборами акціонерів ПАТ «ВіЕс Банк» та АТ «ТАСКОМБАНК» прийнято рішення про приєднання ПАТ «ВіЕс Банк» до AT «ТАКСОКОМБАНК» за спрощеною процедурою, 11 липня 2018 року ПАТ «ВіЕс Банк» отримано дозвіл Національного банку України від 10.07.2018 року на реорганізацію шляхом приєднання ПАТ «ВіЕс Банк» до AT «ТАСКОМБАНК» за спрощеною процедурою. Також 12 жовтня 2018 року комісією з реорганізації (комісією з припинення) ПАТ «ВіЕс Банк» було складено, а 16 жовтня 2018 року загальними зборами акціонерів ПАТ «ВіЕсБанк» та AT «ТАСКОМБАНК» затверджено Передавальний акт, таким чином, з 16 жовтня 2018 року АТ «ТАСКОМБАНК» стало правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «ВіЕс Банк».

30 жовтня 2018 року Національним банком України прийнято рішення №728-рш про відкликання у ПАТ "ВіЕс Банк" банківської ліцензії та генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій у зв`язку з його реорганізацією шляхом приєднання до AT "ТАСКОМБАНК" за спрощеною процедурою. В рішенні Національного банку України №728-рш від 30 жовтня 2018 року зазначено, що правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків ПАТ «ВіЕс Банк» виникло у AT "ТАСКОМБАНК" 16 жовтня 2018 року. З огляду на викладене заяву просить задовольнити.

Представник АТ «ТАСКОМБАНК» у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Заяву про заміну стягувача у виконавчому листі підтримує та просить її задовольнити.

Боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час слухання справи повідомлялись належним чином.

У відповідності до ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Проаналізувавши заяву про заміну сторони у виконавчому листі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 07 лютого 2017 року, апеляційну скаргу ПАТ «ВіЕс Банк» (правонаступник ПАТ «Фольксбанк») задоволено частково. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2014 року скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ПАТ «ВіЕс Банк» задоволено частково. У рахунок погашення заборгованості в розмірі 70757, 90 дол. США, що еквівалентно 1928860,35 грн. за кредитними договорами: № KF 46509 від 15/01/2008 року в сумі 57051,97 дол. США, що еквівалентно 1555236,70 грн., а саме: заборгованість по кредиту 52467,81 дол. США, що еквівалентно 1430272,50 грн., заборгованість по відсотках - 3803, 92 дол. США, що еквівалентно 419375,21 грн., 21270,98 грн. пені та 3326,30 грн. витрат за проведення претензійно-позовної роботи та № KF 52530 від 26.09.2008 року в сумі 13705,93 дол. США, що еквівалентно 373623,65 грн., а саме: заборгованість по кредиту - 12605,92 дол. США, що еквівалентно - 343673,38 грн., заборгованість по відсотках 910,17 дол. США, що еквівалентно 24811,23 грн. та 5175,04 грн. пені, звернувши стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого і зареєстрованого Тернопільським МБТІ 14.03.1996 року за № 12565, шляхом укладення договору купівлі-продажу за початковою ціною не нижчою за суму 427829,60 грн, визначеною сторонами при укладенні договору іпотеки від 26.09.2008 року.

У порядку виконання даного судового рішення Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист №607/12421/13-ц.

Також встановлено, що 22 травня 2018 року Загальними зборами акціонерів ПАТ «ВіЕс Банк» та АТ «ТАСКОМБАНК» прийнято рішення про приєднання ПАТ «ВіЕс Банк» до АТ «ТАСКОМБАНК» за спрощеною процедурою, визначеною Законом України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків» та нормативно-правовими актами Національного банку України та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

12 жовтня 2018 року комісією з реорганізації (комісією з припинення) ПАТ «ВіЕс Банк» було складено, а 16 жовтня 2018 року загальними зборами акціонерів ПАТ «ВіЕс Банк» та АТ «ТАСКОМБАНК» затверджено Передавальний акт. Пунктом 3 Передавального акту від 12 жовтня 2018 встановлено, що правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується, виникає в Банку-правонаступника з дати затвердження загальними зборам Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника передавального акта.

Таким чином, з 16 жовтня 2018 року Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» ідентифікаційний код 09806443 стало правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», ідентифікаційний код 19358632.

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження його правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512,514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У відповідності до правової позиції, яка сформульована у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 10/56-08, якщо заявник звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача поза межами відкритого виконавчого провадження стосовно боржника, то це не позбавляє його права звернутись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви, у разі якщо судом не встановлено обставин закінчення виконавчого провадження у справі належним виконанням судового рішення. У протилежному ж випадку правонаступник стягувача - сторони виконавчого провадження, набувши таке право згідно з договором про відступлення права вимоги в порядкустатті 512 ЦК України, позбавляється можливості та права реалізувати таке право у виконавчому провадженні у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18 (ЄДРСРУ № 73001190).

Враховуючи вищезазначене та позицію Верховного Суду, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 711/10368/2012 (провадження № 61-11549св19).

За таких обставин, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, приймаючи до уваги те, що у відповідності до передавального акта, складеного 12 жовтня 2018 року та затвердженого рішенням загальних зборів учасників ПАТ «ВіЕс Банк» від 16 жовтня 2018 року, АТ «ТАСКОМБАНК» є правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків ПАТ «ВіЕс Банк», суд приходить до переконання, що слід провести заміну стягувача у виконавчому листі №607/12421/13-ц, виданому Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 24 березня 2017 року, а саме замінити стягувача: Відкрите акціонерне товариство «ВіЕС Банк» на його правонаступника Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК»

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.258,260,353, 354.442 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» про заміну стягувача у виконавчому листі №607/12421/13-ц його правонаступником - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому листі №607/12421/13-ц, виданому Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 24 березня 2017 року, з Відкритого акціонерного товариства «ВіЕc Банк», ідентифікаційний код 19358632 на його правонаступника Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», ідентифікаційний код №09806443.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома.

Копію ухвали направити для відома до відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (46001, м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 14). Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич