справа № 208/8524/19
№ провадження 2/208/1150/22
РІШЕННЯ

Іменем України

18 квітня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді Івченко Т.П.,

За участі секретаря судового засідання Задьори В.І.

провів розгляд цивільної справи у м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення коштів за договором надання послуг», -

встановив:

1.Позиція позивача.

Позивач ОСОБА_1 звернувся із даним позовом, заявив позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму боргу за договором № 0212/14-1 від 02.12.2014 р., що становить 12 067 грн.

В обґрунтування зазначив, що він надавав юридичну допомогу ОСОБА_2 при підготовці, розгляді та виконанні судових рішень, у справі № 645/1680/15, але умови договору № 0212/14-1 від 02.12.2014 року відповідач не виконав, що стало підставою для його звернення до суду, з зазначених у позовній заяві підстав.

2.Позиція відповідача.

Відповідач на скористався своїм право на подання відзиву на позов, заяв і клопотань не подавав.

3.Заяви, клопотання, процесуальні питання.

24 грудня 2019 року позивачем подано позовну заяву до провадження суду.

17 січня 2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення коштів за договором надання послуг», відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.

4.Фактичні обставини встановлені судом.

18 січня 2015р між ОСОБА_1 (виконавець) та ОСОБА_2 (замовник), укладено договір № 0212/14-1 про надання юридичної допомоги з поновлення виплати пенсії (а.с. 7), за змістом якого:

-Місце укладення договору м. Дніпродзержинськ, на теперішній час місто Дніпродзержинськ, яке перейменовано на час розгляду справи на місто Кам`янське Дніпропетровської області;

-Предмет договору мовою оригіналу «…исполнитель оказывает юридическую помощь в перерасчете выплаты пенсии заказчику…»;

-За змістом розділу договору «виконання договору» Зобов`язання виконавця вважаються виконаними після нарахувань виплат пенсії Управлінням ПФУ, у розмірах, встановленим законом з врахуванням індексації, але не менш розміру мінімальної пенсії.

Як встановлено за змістом Договору № 0212/14-1 не зазначено розмір суми за виконання робіт, Виконавцем. Також до зазначеного Договору не додано жодного доказу, що сторони погодили порядок розрахування суми та розміру такої винагороди.

Тобто для визначення моменту набуття права Виконавця на отримання винагороди, та обов`язку Замовника її виплатити, повинно бути підтверджено, що обставин визначених у розділі договору «Виконання договору».

Судові спори між позивачем ОСОБА_2 і Пенсійним Фондом України, вирішувалися в судових справах № 645/1680/15-а, 757/15743/13-а, (а.с. 16-30).

Так, Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова «про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії» (а.с. 24-25), визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова щодо невиплати ОСОБА_2 пенсії за віком у встановленому законом розмірі у період з 25 серпня 2014 року по 27 жовтня 2014 року включно, у відповідності до Пенсійного законодавства України, з урахуванням заробітної плати та стажу, у розмірах, встановлених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з подальшим її перерахуванням у зв`язку зі змінами пенсійного законодавства, з урахуванням фактично виплачених сум.

23.12.2014 року ОСОБА_3 направлено заява про повідомлення шляхом направлення довідки про розмір нарахованої та виплаченої на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2014 року по справ № 757/15743/13-а пенсії ОСОБА_2 із зазначенням сум щомісячної виплати за період з 16.01.2013 року по грудень 2014 року (а.с. 12).

Щодо розміру виплати пенсій УПФ нарахованих до виплат на ім`я ОСОБА_2 , то згідно до зазначеної відповіді Управління УПФ (а.с. 13), розмір пенсії становить 49,86 гривень, як поновленої з 16 січня 2013 року, довічно.

В той же час, позивачем долучено копії довідки про розміри призначеної та фактичної отриманої пенсії ОСОБА_2 за особовим рахунком № НОМЕР_3 від 30 грудня 2014 року (а.с. 14), що також підтверджує розмір пенсійної виплати на місяць 49,86 гривень.

На підтвердження претензій позивача до замовника ОСОБА_2 , позивачем надано копії відповідей від ОСОБА_2 станом на 29 грудня 2016 року і на 09 серпня 2018 року (а.с. 10-11),

Так, зі змісту листа від ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 від 29 грудня 2016 року вбачається, що відповідач станом на 29 грудня 2016 року зазначав про відсутність інформації щодо виконання позивачем умов договору, та висновки відповідача що позивач ОСОБА_1 від своїх зобов`язань відмовився.

Та, як наслідок було зазначено текстуально, мовою листування: «… ОСОБА_4 в течение месяца после получения этого письма мы не получим ответ, будем считать, что Вы отказались от нас и наше сотрудничество прервано…».

Згідно до змісту листа від 09 серпня 2018 року, вбачається про повідомлення ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_1 на його вимогу від 01 серпня 2018 року, яке отримано відповідачем 09.08.2018 року, наступне, згідно до викладеного тексту: «…для его исполнения необходимо от Вас получить сумму предполагаемого Вами нашего «долга». Следует иметь ввиду что Ваши договорные обязательства не были выполнены до конца. Действие договоров прекращено с 17.02.2017. Письмо от 29.12.2016…».

5.Норми права застосовані судом.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Ч. 1 ст. 626 ЦК України, - Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ч. 1 ст. 627 ЦК України, - Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ч. 1 ст. 628 ЦК України, - Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 629 ЦК України, - Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ч. 1 ст. 631 ЦК України, - Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Ч. 1 ст. 638 ЦК України, - Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Ст. 651 ЦК України,

1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

3. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Ч. 1 ст. 654 ЦК України, - Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

6.Висноки та мотиви прийнятого рішення.

Предметом спору є договірні зобов`язання, які підлягають врегулюванню згідно до приписів Цивільного Кодексу України.

Так, звертаючись із позовом, позивачем заявлено про ухилення відповідача від виконання договірних зобов`язань за Договором № 0212/14-1 від 02 грудня 2014 року.

Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, як на підставу вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно до Постанови Верховного Суду у справі № 393/126/20 від 23 травня 2022 року, необхідним встановлення фактичних обставин змісту договору, в тому числі чи досягли сторони згоди за всіма істотними умовами договору, так як укладення договору є певним процесом, який може бути охарактеризований його початком, перебігом, завершенням, власною динамікою та певними етапами. Поведінка кожної зі сторін майбутнього договору впливає на визначення його змісту та умов, відповідно, вона може бути оцінена судом у разі, якщо відносини сторін будуть розвиватися з будь-якими пороками, що призведе до виникнення між ними юридичного спору.

Крім того, згідно до до ст. 16 ЦК способи захисту можуть визначатися не тільки законами, а й умовами договору. «Сторони можуть у самому тексті договору конструювати певні засоби захисту. Це покладає на суди України обов`язок і з цього погляду оцінювати зміст договору: визначати, чи передбачили сторони в умовах договору спеціальні способи захисту цивільних прав, відмінні від тих, що передбачені ЦК України.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц Об`єднана палата КЦС ВС сформулювала правовий висновок, що у разі, коли правила тлумачення, визначені ЦК України, не дають можливості визначити дійсний зміст умов договору, потрібно застосувати тлумачення contra proferentem («слова договору повинні тлумачитись проти того, хто їх написав»).

Судом враховується, що за змістом Договору № 0212/14-1 (а.с.7), п Предмет договору мовою оригіналу «…исполнитель оказывает юридическую помощь в перерасчете выплаты пенсии заказчику…».

А, за змістом розділу договору «виконання договору» Зобов`язання виконавця вважаються виконаними після нарахувань виплат пенсії Управлінням ПФУ, у розмірах, встановленим законом з врахуванням індексації, але не менш розміру мінімальної пенсії.

Тобто визначеної суми винагороди сторони не визначили, зате узгодилися щодо умов та подій які повинні відбутися для підстави нарахування суми винагороди за виконання умов договору, з відсиланням на умови які повинні бути встановлені за фактичним виконанням умов договору, - як юридичну допомогу в перерахунку пенсії замовнику, та нарахування виплат пенсії Управлінням ПФУ у розмірах, встановленим законом з врахуванням індексації, але не менше розміру мінімальної пенсії.

Судом встановлено, що фактично також даним Договором № 0212/14-1 (а.с. 7) передбачено, що як врегулювання спорів щодо Договору шляхом як переговорів, так і в судовому порядку.

В досудовому порядку, позивач отримував від відповідача ОСОБА_2 , як замовника за Договором № 0212/14-1 від 02 грудня 2014 року , станом на 29 грудня 2016 року листа (а.с. 11), за змістом якого відповідач наголошувала на усунення виконавця від інформування її як замовника про виконання договору, та заявила про розірвання договору шляхом викладення зазначеної умови у письмовій формі, а саме мовою листування: «…Если в течение месяца после получения этого письма мы не получим ответ, будем считать, что Вы отказались от нас и наше сотрудничество прервано…».

Таким чином, враховуючи що сторони уклали Договір № 0212/14-1 у письмовій формі, так і вимогу у листі від 29 грудня 2016 року щодо припинення договору викладено у відповідності до умов ч. 1 ст. 654 ЦК України.

В той же час, позивачем не надано доказів того, що з часу отримання листа від ОСОБА_2 від 29 грудня 2016 року про припинення договору, він протягом місяця надав відповідь ОСОБА_2 , чим продовжив би дію Договору.

Також, судом враховується, що позивачем наданий лист-відповідь від 09 серпня 2018 року, від ОСОБА_2 (а.с. 10), де вона повідомляє ОСОБА_1 на його вимогу від 01 серпня 2018 року, яка отримана відповідачем 09.08.2018 року, про наступне, згідно до викладеного тексту: «…для его исполнения необходимо от Вас получить сумму предполагаемого Вами нашего «долга». Следует иметь ввиду что Ваши договорные обязательства не были выполнены до конца. Действие договоров прекращено с 17.02.2017. Письмо от 29.12.2016…».

Таким чином судом встановлено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів як на підтвердження дії укладеного між сторонами Договору № 0212/14-1 (а.с. 7), так і на підтвердження заявленого до стягнення розміру суми винагороди за юридичну допомогу згідно до вказаного договору, у разі її дії.

Лист на який посилається позивач позивачем не долучено, розрахунку заявлених вимог до позову не долучено, заяв і клопотань про витребування доказів не заявлялося.

Виходячи з вище наведеного, суд приходить до висновку що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Також суд зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

7.Судові витрати.

Згідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 2) у разі відмови в позові - на позивача .

Оскільки позивач, при зверненні із позовом не сплатив судовий збір, що встановлено судом під час судового розгляду, а тому з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме: 768 гривні 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 258,259,263, 265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення коштів за договором надання послуг» - відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , на користь держави:

-768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок в оплату судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Суддя Івченко Т. П.