465/4507/22
2/465/3127/22
У Х В А Л А

22.12.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючої - судді Марків Ю.С.,

за участю секретаря судових засідань Мучинської Ю.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про визнання позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

07.10.2022 року до суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_3 про визнання позову.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. На уточнюючі запитання суду, представник позивача зазначила, що надані ними докази, на їхню думку, є достатніми для прийняття рішення, інших доказів подати не бажають.

Відповідач в судовому засіданні підтримав подану ним заяву, щодо задоволення позову не заперечив.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За результатами підготовчого провадження, у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У відповідності до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача долучено до позову договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , зареєстрованого в реєстрі за №946 та посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Головенко І.А. 09 серпня 1995 року та Реєстраційне посвідчення від 10.08.1995 року, відповідно до якого ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначеним документам близько 20 років. Будь-яких інших доказів на підтвердження того, що позивачка станом на день подання позову являється власником такої квартири матеріали справи не містять. Відтак, суд приходить до висновку, що позивачкою недоведено, того, що станом на момент звернення до суду, її право, як позивача було порушене.

Також, з долученого позивачем акту про фактичне місце проживання (не проживання) особи від 25.07.2022 №54 вбачається, що ОСОБА_3 не проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, жодної інформації про те, протягом якого часу такий не проживає в зазначеній квартирі, хто є власником такої квартири довідка не містить, а відтак така, не підтверджує обставин про відсутність з неповажних причин та термін такої відсутності відповідача за місце своєї реєстрації, про які зазначає позивач в своєму позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 405 ЦК член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відтак, за наявності лише копії реєстраційного посвідчення від 10.08.1995 року, копії технічного паспорта на зазначену квартиру 1995 року, акту від 25.07.2022 №54, яким суд вже надав оцінку вище, суд не вбачає підстав для прийняття заяви про визнання позову, оскільки така суперечить закону, а зважаючи на непідтверджене позивачкою її право власності станом на день подання позову може порушувати права інших осіб.

Суд не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову.

Таким чином, за обставин викладених в позовній заяві та поданих до неї доказів суд приходить до висновку, що необхідно відмовити у прийнятті визнання відповідачем позову та продовжити судовий розгляд.

Керуючись ст.206, 259, 260 ЦПК України,-

постановив:

У прийняті заяви про визнання відповідачем ОСОБА_3 позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Продовжити судовий розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено 27.12.2022 року.

Суддя Марків Ю.С.