Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2022 Справа №607/9980/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гончаренко Л.С., представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Янчишина В.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , у якій просить стягнути з ОСОБА_2 у її користь аліменти на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 8 000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що вона з відповідачем з 18 лютого 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 червня 2020 року, яке набрало законної сили 06.08.2020 року, шлюб між сторонами розірвано. У шлюбі у сторін народились два сини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Пояснює, що малолітні сини сторін проживають разом із нею та перебувають на її утриманні, відповідач не завжди вчасно допомагає сім`ї, між сторонами не повністю досягнуто згоди щодо участі відповідача в утриманні їхніх малолітніх синів, а тому, як пояснює позивачка, вона змушена звернутись із позовом до суду про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 8000 грн на дитину і до досягнення синами повноліття.

Вказує, що на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду з 27.09.2021 року по 25.09.2022 року. Зазначає, що її матеріальне становище погіршилось, оскільки вони з чоловіком розлучились і в нього вже є інші витрати. Постійного доходу вона не має, а сини потребують багато уваги та турботи. Коли діти хворіють, вона повинна піклуватись про них, звертатись до лікаря, нести витрати на лікування дітей. Тому вважає, що фінансова підтримка батька, а саме - сплата аліментів є необхідністю, так як сини потребують належного догляду, харчування та одягу, належного медичного догляду та розвитку. Стверджує, що звернення із цим позовом зумовлене необхідністю піклування про фізичний та духовний розвиток дітей, забезпечення необхідного харчування, медичного догляду і лікування дітей, що впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, сприянню наданні дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей. Крім цього, вказує, що їй відомо про те, що відповідач веде підприємницьку діяльність, що приносить йому стабільний високий дохід, оскільки відповідач добровільно сплачував кошти на утримання спільних дітей у зазначеному у позові розмірі. Також, зазначає, що за відповідачем зареєстровано автомобіль, згідно даних з сайту «AUTO.RIA», вартість якого складає приблизно 14 500 дол. Таким чином, позивачка вважає, що відповідач є матеріально забезпеченою особою та здатним плати аліменти на утримання спільних дітей у розмірі 8000 грн на кожну дитину.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.08.2022 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що визнає позовні вимоги частково, а саме просить стягнути з нього в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі у розмірі 1372 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення синами повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття.

Вказав, що він бере участь в утриманні дітей, про що надав суду дублікати квитанцій на загальну суму 91 595,46 грн за період з 04.01.2022 по 27.07.2022. Щодо твердження позивача про те, що відповідач веде підприємницьку діяльність, яка приносить йому стабільний дохід, останній вказує, що працює у ТОВ «ТЕРНОДІМ» та його середньомісячний дохід за 2022 рік становить 18 779,43 грн. Оскільки він отримав заробітну плату та дохід сплачений як самозайнята особа: за січень 2022 р. нараховано 21 000 грн. (10 000 + 11 000) - утримано податків - 3780 (1980 + 1800) чистий дохід - 17220 грн.; за лютий 2022 р. - 21 000 грн. (10 000 + 11 000) - утримано податків - 3780 (1980 + 1800) чистий дохід - 17220 грн.; за березень 2022 р. - 16500 грн. - (6500 + 10000); - утримано податків - 1170 чистий дохід - 15330 грн.; за квітень 2022 р. - 22618,70 грн. - (12 618,70 + 10000); - утримано податків -4071,37 (2271,37 + 1800) чистий дохід - 18547,33 грн.; за травень 2022 р. - 21 203,44 грн. - (11 203,44 + 10000) - утримано податків 2016,62 чистий дохід - 19186,82 грн.; за червень 2022 р. 28502,98 грн. - (7 217,66 + 11 285,32 + 10000) - утримано податків - 3 330,54 (1299,18 + 2031,36) чистий дохід - 25172,44 грн. Тому, вказує, що його середній дохід з січня 2022 року включно червень 2022 року є наступним - 17220 грн. + 17220 грн. + 15330 грн. + 18547,33 грн. + 19186,82 грн. + 25172,44 грн. = 112 676,59 / 6 = 18 779,43 грн. Пояснює, що немає змоги плати аліментів у розмірі 8000 грн. щомісяця на кожну дитину, орскільки позивач просить стягнути аліменти у розмірі 16 000 грн на двох дітей, що становить 85,20 % від його доходу, а у випадку стягнення аліментів у вказаній сумі, для нього залишиться 14,80% від його доходу, а саме 2779 грн, що є недостатнім для сплати комунальних платежів, витрат на харчування та одяг для нього. Також, стосовно доводів позивача про те, що придбання автомобіля підтверджує факт, що відповідач є матеріально забезпеченою особою та здатним плати аліменти на утримання дітей у розмірі 8000 грн на одну дитину, відповідач вказує, що автомобіль йому потрібен для роботи, його було придбано у квітні 2021 року, до придбання даного автомобіля, відповідач працював значний період часу, тому наявність автомобіля, не є підставою для стягнення аліментів більше 50 % від доходу. Враховуючи викладене, просить задовольнити позов частково.

У відповіді на відзив представник позивача зазначила про те, що позивач визнає, що відповідач надав кошти на утримання дітей за період з 04.01.2022 по 27.07.2022 на загальну суму 91 595,46 грн. Вказує, що за січень було сплачено 11 557,78 грн, при чистому доході у розмірі 17220 грн; за лютий було сплачено 7537,68 грн, при чистому доході у розмірі 17220 грн; за березень було сплачено 9500 грн, при чистому доході у розмірі 15330 грн; за квітень було сплачено 10500 грн, при чистому доході у розмірі 18547,33 грн; за травень було сплачено 21 000 грн, при чистому доході у розмірі 19186,82 грн; за червень було сплачено 17500 грн, при чистому доході у розмірі 25172,44 грн; за липень було сплачено 14000 грн. Зазначає, що враховуючи вище викладене, середній розмір сплачених аліментів на утримання дітей складав 13085,06 грн на місяць. Щодо коштів сплачених на утримання дітей за травень, вказує, що сума аліментів виявилась більшою, аніж сума отриманого відповідачем чистого доходу, що, на думку позивача, породжує питання про джерело походження коштів у боржника та в загальному питання про те відповідач не приховує інших джерел доходу.

Зважаючи на отриману інформацію про доходи відповідача, сторона позивача просить зменшити розмір позовних вимог у частині стягнення аліментів до 6500 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Гончаренко Л. С. просить стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх синів у розмірі 6500 гривень на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи з 03 серпня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Представник відповідача адвокат Янчишин В. Й. у судовому засідання позовні вимоги визнав частково, а саме визнав стягнення аліментів у розмірі 1372 грн. на кожну дитину з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає часткового задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , батьками якого вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьками якого вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.06.2020 у справі № 607/955/20 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, № 74 від 30 листопада 2021 року, станом на 01 листопада 2021 року за адресою АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Згідно з довідкою Тернопільської початкової школи «Ерудит» Тернопільської міської ради від 29.11.2021 № 34, ОСОБА_1 дійсно працює на посаді вчителя початкових класів Тернопільської початкової школи «Ерудит» Тернопільської міської ради і на даний час перебуває у відпустці для догляду за дитиною, яка потребує догляду з 27.06.2021 по 25.09.2022.

Як вбачається з довідки про доходи Тернопільської початкової школи «Ерудит» Тернопільської міської ради від 29.11.2021, ОСОБА_1 , яка займає посаду початкових класів, з травня 2021 року по жовтень 2021 нарахована заробітна плата у розмірі 19648,84 грн.

Відповідно до відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області від 22.07.2022 №31/19-Г68а.з., згідно даних ЄДР МВС станом на 22.07.2022 за ОСОБА_2 зареєстрований автомобіль Ford Kuga, 2014 р. в., об`єм двигуна 1997 см.куб, д.н.з. НОМЕР_3 , дата реєстрації 07.04.2021.

Як вбачається з наданих стороною позивача скріншотів з сайту «AUTO.RIA», вартість схожих автомобілів Ford Kuga, 2014 р. в., об`ємом двигуна 1997 см.куб, становить від 12500 дол. до 17200 дол.

Згідно з відомостями з державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 12.09.2022 ОСОБА_2 за період з 1 квартала 2022 року по 2 квартал 2022 року отримував доходи з таких джерел: ТОВ «ТЕРНОДІМ» за січень 2022 року нараховано 21 000 грн, за лютий 2022 року 21 000 грн, за березень 2022 року 16 500 грн, за квітень 2022 року 22 618,70 грн, за травень 2022 року 11 203,44 грн, за червень 2022 року 28 502,98 грн.

Крім цього, у судовому засіданні встановлено та сторонами не заперечувалося, що відповідач на користь позивача сплачував кошти задля допомоги для дітей за період з 04.01.2022 по 27.07.2022 у розмірі 91 595,46 грн, що підтверджується наданими відповідачем копіями квитанцій.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Так само і положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Так, згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.

Згідно із частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено, що у 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Відповідно до частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Так, позивач не підтвердила суду належними та допустимими доказами, що розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на утримання малолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі у розмірі 6500 грн щомісячно на кожного, оскільки не надала докази, які б підтверджували такий розмір витрат на утримання малолітніх дітей сторін.

Разом з тим суд приймає до уваги, що з квитанцій про перерахування коштів вбачається, що відповідач впродовж тривалого періоду часу перераховував позивачці кошти на утримання спільних дітей сторін, що свідчить те, що відповідач має фінансову можливість надавати позивачу кошти на утримання двох спільних синів у розмірі 4000 грн щомісячно на кожну дитину.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, враховуючи необхідність забезпечення прав неповнолітніх синів сторін на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також, беручи до уваги те, що відповідач є молодою особою працездатного віку, працевлаштований, у зв`язку із чим отримує дохід, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання дітей слід визначити в розмірі 4 000 гривень на кожну дитину, але не менше 50 (П`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи з 03 серпня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Менший розмір аліментів, на думку суду, не буде достатнім для належного виховання та утримання дітей та забезпечення їхнього рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відтак, із відповідача у дохід держави слід стягнути 992,20 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 (Чотири тисячі ) гривень на кожну дитину, але не менше 50 (П`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи з 03 серпня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_4 , проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич