Справа № 390/670/22
Провадження №2-о/390/35/22
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

"27" червня 2022 р. Суддя Кіровоградського районного суду Кіровоградської області Терещенко Д.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Алчевський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Менделєєва, б.53), про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

До Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшла заява ОСОБА_1 , в якій останній просить встановити факт, що накладений арешт (архівний запис): на невизначене майно боржника (все майно боржника) - « ОСОБА_1 »: причина відсутності коду: архівний запис, реєстраційний номер обтяження: 9155588 зареєстрованого 16.10.2009 Луганською філією державного підприємства інформаційний центр Міністерства юстиції України» на підставі постанови №15000488, виданої 18.09.2009 ВДВС Алчевського МУЮ не стосується особи та майна - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . В обґрунтування заяви зазначено, що він має намір укласти договір купівлі-продажу належної йому земельної ділянки. Однак, при перевірці об`єкта нерухомого майна та фізичної особи, як особи, яка має намір відчужити належне їй майно, нотаріусом було здійснено перевірку, під час якої встановлено, що в Єдиному реєстрі заборон до 2013 року, який є складовою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наявний арешт нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження: 9155588, який 16.10.2009 зареєстровано Луганською філією державного підприємства «Інформаційний центр Міністерств юстиції України» на підстав постанови №15000488, виданої 18.09.2009 ВДВС Алчевського МУЮ на невизначене майно боржника (все майно боржника) - ОСОБА_1 . В ідентифікаційних даних боржника відсутній ідентифікаційний код платника податків і зазначена адреса проживання: АДРЕСА_2 . За відсутності у вищевказаних державних реєстрах відомостей щодо ідентифікаційного номера та дати народження боржника: ОСОБА_1 , неможливо провести ідентифікацію суб`єкта (боржника) обтяжень із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 . У зв`язку з цим, нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.06.2022 № 78/02-31, яка мотивна тим, що договір купівлі-продажу земельної ділянки не може бути посвідчений до вирішення питання зняття арешту нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження:9155588 та вилучення запису з Державного реєстру прав. Заявник стверджує, що в м. Алчевськ Луганської області не проживав, не працював і майна на праві власності не мав, тобто накладений арешт його не стосується. Без встановлення вищевказаного факту, він з формальних підстав не має можливості укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки. Також зазначає, що на його думку іншого порядку вирішення питання щодо накладеного арешту, на сьогоднішній день законом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тлумачення ч.1 ст.293 ЦПК свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

У постанові ВП ВС від 10.04.2019 в справі №320/948/18 зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право.

Статтею 315 ЦПК визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Порядок накладення, зняття та вирішення інших питань пов`язаних з накладенням арешту на майно врегульований ЦК України, ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження» та іншими актами законодавства, в залежності від суб`єкта та провадження в якому накладений арешт.

Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (ч.1 ст.315 ЦПК України).

Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Наведене свідчить, що при розгляді цих справ суд установлює саме факт, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а не ідентифікує особу боржника, на якого накладено арешт, з метою підтвердження, що накладений арешт стосується або не стосується цієї особи. Тобто питання ідентифікації особи боржника, на якого накладено арешт, не віднесено до компетенції суду.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Аналіз змісту заяви свідчить про те, що заявник просить встановити факт, що накладений арешт (архівний запис): на невизначене майно боржника (все майно боржника) - « ОСОБА_1 »: причина відсутності коду: архівний запис, реєстраційний номер обтяження: 9155588 зареєстрованого 16.10.2009 Луганською філією державного підприємства інформаційний центр Міністерства юстиції України» на підставі постанови №15000488, виданої 18.09.2009 ВДВС Алчевського МУЮ не стосується особи та майна - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , що суперечить вимогам ст.315 ЦПК України.

Крім того, суд приймає до уваги, що нотаріусом при винесенні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка додана до заяви, роз`яснено ОСОБА_1 не можливість посвідчення договору купівлі-продажу належної йому земельної ділянки до вирішення питання зняття арешту нерухомого майна та вилучення запису з Державного реєстру прав.

Отже, сама по собі заява про встановлення юридичного факту, що накладений арешт не стосується особи та майна, суперечить вимогам ст.315 ЦПК України і не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні.

Наведене виключає можливість розгляду цієї заяви, в порядку цивільного судочинства, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі підставі 1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

ВС у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 28.11.2019 у справі №592/7612/17 зробив висновок про те, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в сукупності з положеннями ч.3 ст.124 Конституції та в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в судах.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч.3 ст.294 ЦПК України).

Пунктом 1 ч.1 ст.186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 464/6696/20.

Враховуючи вищезазначене, приходжу до висновку, що у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Алчевський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту, що накладений арешт не стосується особи та майна, слід відмовити.

Оскільки зазначені вимоги не підлягають судовому розгляду, тому суд не зазначає, до юрисдикції якого суду віднесено їх вирішення.

Керуючись ст.ст.186, 259, 260, 315, 318 ЦПК України, суддя

постановив:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Алчевський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Менделєєва, б.53), про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області Д.В. Терещенко