26.12.2022 227/847/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

розглянувши в судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніїївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу,-

ВСТАНОВИВ:

приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталія Євгеніїївна звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу.

В обґрунтування подання зазначає, що у неї на виконанні знаходиться відкрите 12 жовтня 2021 року виконавче провадження № 67130276 з виконання виконавчого листа № 227/847/20, виданого 02.11.2020 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» заборгованості за кредитним договором № IKAPNAВG.233439.001 від 05 березня 2014 року, яка утворилась за період з 06 березня 2014 року по 04 березня 2019 року в сумі 121761,50 грн, яка складається з 64118,18 грн заборгованості за простроченим основним боргом за кредитом, 57643,32 грн заборгованості по відсоткам за користування кредитом. 12 жовтня 2021 року, 15 жовтня 2021 року, 16 жовтня 2021 року, 20 жовтня 2021 року винесено постанови про арешт коштів ОСОБА_1 у банках та рухомого і нерухомого майна. У банках відсутні відкриті рахунки боржника. Відповідно до довідки Державної фіскальної служби України інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня, боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорту на обліку в органах ДФС не перебуває. Відповідно до інформації МВС за боржником транспортні засоби не зареєстровані. Відповіді з Міністерства соціальної політики про перебування ОСОБА_1 на обліку як внутрішньо переміщеної особи, не отримано. Згідно відповіді Головного управління ДМС у Донецькій області боржник не документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон. З дати відкриття виконавчого провадження та станом на день звернення до суду з поданням, з боржника на користь стягувача стягнень не було, жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі виконання останнім не вчинено, з жодними заявами, клопотаннями до приватного виконавця не зверталась, про зміну адреси не повідомляла.

У зв`язку з викладеним, приватний виконавець Матвійчук Н.Є. просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , до погашення заборгованості за виконавчим документом в повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 441 ЦПК суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Приватний виконавець Матвійчук Н.Є. у судове засідання не з`явилась, надала заяву про проведення судового засідання у її відсутність.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши подання та долучені до нього документи, суд приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 червня 2020 року позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором застави задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 10 березня 2001 року Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 09 жовтня 1998 року Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (адреса місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 5-Б, оф. 5, ) заборгованість за кредитним договором № IKAPNABG.233439.001 від 05 березня 2014 року, яка утворилась за період з 06 березня 2014 року по 04 березня 2019 року в сумі 121761,50 грн (сто двадцять одна тисяча сімсот шістдесят одна гривня 50 копійок), яка складається з: 64118,18 грн - заборгованості за простроченим основним боргом за кредитом, 57643,32 грн - заборгованості по відсоткам за користування кредитом. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1049,54 грн (одна тисяча сорок дев`ять гривень 54 копійки), з кожного.

На підставі виконавчого листа, виданого Добропільським міськрайонним судом Донецької області 02.11.2020 року в рамках цивільної справи № 227/847/20, приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. 12 жовтня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 67130276.

В той же час, відомостей, які б свідчили про те, що постанова приватного виконавця 12 жовтня 2021 року була направлена ОСОБА_1 для відома рекомендованим поштовим відправленням, як того передбачають норми ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», матеріали подання не містять.

Матеріалами виконавчого провадження також підтверджується, що виконавцем вчинювалися певні виконавчі дії, а саме направлялись запити до відповідних установ і організацій з метою виявлення за боржником зареєстрованих транспортних засобів, відкритих рахунків на її ім`я, її доходів. Вжитими приватним виконавцем заходами встановлено, що у боржника відсутні транспортні засоби, банківські рахунки, кошти, на які можливо звернути стягнення. Станом на день розгляду даного подання у суді боржник суму боргу не сплатила, жодних дій щодо виконання рішення суду боржник також не вчиняла.

Згідно відповіді ГУ ДМС України в Донецькій області за обліками бази даних ЄІАС УМП гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документованою паспортом громадянина України для виїзду за кордон не значиться.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 13 Загальної декларації прав людини, ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування; на вільний самостійний виїзд за межі України та може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Положеннями пункту п`ятого частини першої статті 6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Пунктом 19 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Згідно з Інструкцією з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 21.03.2018 року № 855/5), подання державного виконавця щодо обмеження у праві виїзду за межі України у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, має обов`язково містити, зокрема, інформацію про перетинання боржником державного кордону України; обґрунтування наявності фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов`язань (пункт 2 розділу XIII «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в`їзду в Україну»).

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, відповідно до положень частини третьої статті 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню, зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання".

Оскільки відповідно до другого речення частини четвертої статті 441 ЦПК подання розглядається судом негайно без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону № 1404-VIII, зокрема: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Згідно з частиною першою статті 28 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З матеріалів справи вбачається, що приватний виконавець, звертаючись з поданням про тимчасове обмеження права боржника на виїзд за межі України, надав суду копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 66415959 від 05.08.2021 року, але доказів того, що боржник отримала вказану копію постанови та була обізнана про відкриття провадження, необхідність подання декларації про доходи та майно, а також можливість добровільного виконання рішення суду, матеріали виконавчого провадження не містять.

Щодо твердження приватного виконавця про те, що з прийняттям нового Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не має обов`язку пересвідчуватись в отриманні боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, суд зазначає, що виконавець може повідомити боржника про наявність виконавчого провадження через засоби масової інформації.

З матеріалів виконавчого провадження взагалі не вбачається, що боржнику було відомо про існування виконавчого провадження № 67130276 та її обов`язок солідарно з ОСОБА_2 сплатити на користь ТОВ «Глобал Спліт» заборгованість за кредитним договором № ІКAPNАВG.233439.001 від 05 березня 2014 року в загальному розмірі 121761,50 грн.

Суд не може прийняти до уваги доводи заявника про те, що боржник знала про відкриття виконавчого провадження, оскільки на території України існує можливість дізнатися про виконавчі провадження з відкритих ресурсів із застосунку «Дія», «Єдиного реєстру боржників», так як приватним виконавцем не було надано до суду документів, які б підтверджували, що боржник виїжджав з непідконтрольної території та мав можливість скористатися відповідними застосунками на території України.

Окрім того, приватним виконавцем не доведено факту, що ОСОБА_1 збирається виїхати за межі України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що приватний виконавець не довів факту ухилення боржником ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 червня 2020 року, яке було прийнято за наслідками розгляду цивільної справи 227/847/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором застави № ІКAPNАВG.233439.001 від 05 березня 2014 року, оскільки в матеріалах справи відсутні належні, допустимі, достовірні та достатні докази того, що боржник повідомлена про початок примусового виконання рішення, свідомо не виконувала зобов`язання, покладені на неї судовим рішенням.

При цьому суд звертає увагу на те, що наявність у боржника ОСОБА_1 невиконаних зобов`язань за рішенням суду сама по собі не є підставою для обмеження її права на виїзд за межі України, оскільки необхідною умовою для застосування такого обмеження, є умисне та свідоме невиконання боржником рішення суду. Той факт, що судове рішення не виконується майже 2 роки з моменту відкриття виконавчого провадження не дає підстав для висновку про ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду, оскільки факт ухилення не підтверджений доказами.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в країну громадян України», суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніїївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу,- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя В.М. Любчик