№ 207/825/22
№ 2/207/674/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Юрченко І.М.,

при секретарі Сівачук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Звертаючись до суду, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 02 грудня 2019 року між АТ «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 002, на підставі якого відповідачці було видано кредит у сумі 50000 грн. 00 коп.

Відповідачка ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Однак, взяті на себе зобов`язання не виконала, внаслідок чого станом на 01 лютого 2022 року утворилась заборгованість в сумі 65103 грн. 42 коп., з яких: 33179 грн. 08 коп. - заборгованість за кредитом; 4 грн. 49 коп. - заборгованість за процентами; 31919 грн. 85 коп. - заборгованість за комісією; 0 грн. - штрафні санкції. Вказана заборгованість відповідачкою не сплачена, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтвердив та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, просила справу розглянути за її відсутності та з врахуванням поданих нею письмових заперечень проти позову.

Надала відзив (заперечення) на позов, в якому проти позовних вимог заперечувала та просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач в позовній заяві зазначає про наявність заборгованості за кредитним договором № 002 від 02.12.2019 р. у загальній сумі 65103,42 грн., з якої: 33179,08 грн. - заборгованість за кредитом; 4,49 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 31919,85 грн. - заборгованість за комісією, яка, начебто, виникла у період станом на 01.02.2022 року.

При цьому, позивач не надає інформацію суду про дострокове розірвання кредитного договору з дати звернення до відповідача з вимогою від 17.03.2021 р. №2179 про дострокове погашення кредиту та вчинення виконавчого напису № 7844, виданого 12.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.

За рішенням Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська від 22.02.2022 року по справі № 207/5406/21 зазначений виконавчий напис визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду по цій справі відповідач - АТ «ПУМБ» не оскаржував і рішення набрало законної сили.

У виконавчому написі № 7844, виданого 12.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зазначено, що сума заборгованості за кредитним договором № 002 від 02.12.2019 р. складає 51130,04 грн. (п`ятдесят одна тисяча сто тридцять гривень 04 копійки), в тому числі:

прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 14148,41 грн.;

прострочена заборгованість за комісією становить 13965,00 грн.;

прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1,20 грн.;

строкова заборгованість за сумою кредиту становить 22050,10 грн.;

строкова заборгованість за комісією становить 965,25 грн.;

строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,08 грн.

Крім того, як вбачається з письмової вимоги від 17.03.2021 № 2179, станом на 17.03.2021 року заборгованість перед банком складає 51130,04 грн., яку банк вимагає оплатити до 24.03.2021 р. У вимозі відсутня складова цієї заборгованості.

До позовної заяви позивачем надано розрахунок заборгованості, відповідно до якого сума заборгованості за кредитом складає 31849,66 грн., а в позовній заяві зазначена сума основної заборгованості 33179,08 грн., яка на 1329,42 грн. перевищує суму у розрахунку, заборгованість за процентами у розрахунках - 2,33 грн., а в позові - 4,49 грн., що на 2,16 грн. перевищує суму у розрахунку. При цьому, як вбачається з розрахунку заборгованості - розрахунок процентів проводився з суми заборгованості у розмірі 34122,99 грн., тоді як у позові позивач заявляє наявність заборгованості за кредитом у сумі 33179,08 грн.

Тобто, розмір процентів за користування кредитом слід визначати станом на 17.03.2021 року, тобто в межах дії договору, а саме в розмірі, яка має бути розрахована позивачем за період з 02.12.2020 року по 17.03.2021 року, виходячи з суми заборгованості за кредитом. Враховуючи, що позивачем не доведена сума кредиту, яка підлягає поверненню, тому відповідач не має можливості визначити і розрахувати самостійно суму заборгованості по сплаті процентів станом на 17.03.2021 рік.

Щодо позовної вимоги про стягнення з заборгованості по комісії за обслуговування кредитної заборгованості, пояснює, що Кредитний договір укладений між сторонами 02 грудня 2019 року.

Положення абзацу другого частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону.

Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь- яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

За умовами заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розмір щомісячної комісії за обслуговування кредиту складає 1995,00 грн. щомісяця.

Водночас, керуючись ч. 2 ст. 1050 ЦК України, АТ «ПУМБ» своїм листом пред`явив письмову вимогу до відповідача погасити заборгованість по кредитному договору в строк до 24.03.2021 року, тобто в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України Банк змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати комісії.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачену договором комісію припиняється після пред`явлення до позичальника вимоги, згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України.

Таке твердження відповідача узгоджується з правовим висновком, який викладений у постановах Великої Палати Верховного суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) та у постанові Верховного Суду від 6 березня 2019 року у справі № 916/4692/15.

Згідно з розрахунком заборгованості позивача за період з 02.05.2019 року по 02.08.2020 року, сплатив комісії у розмірі 11970,00 грн.

Отже, розмір комісії за використання кредиту слід визначати станом на 17.03.2021, з урахуванням вже сплаченої суми - 21945,00 грн., і заборгованість за комісією за період з 02.09.2020 р. по 02.03.2021 р. може складати 13965,00 грн. (7 міс. х 1995,00,00 грн. = 13965,00 грн.).

Вважає, що позивачем не доведено і не надано належних, допустимих та достатніх доказів наявності заборгованості за кредитним договором, за процентами та комісією за користування кредитними коштами.

З урахуванням наведеного, просить залишити позовні вимоги АТ «ПУМБ» без задоволення.

Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд.

Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що 02.12.2019 року між АТ «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 002 (а.с.5) на підставі якого видано кредит в розмірі 50000 грн. 00 коп., що підтверджується копією меморіального ордеру (а.с.13).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за кредитним договором укладеним з відповідачем ОСОБА_1 станом на 01.02.2022 року складає 65103 грн. 42 коп., з яких: 33179 грн. 08 коп. - заборгованість за кредитом; 4 грн. 49 коп. - заборгованість за процентами; 31919 грн. 85 коп. - заборгованість за комісією; 0 грн. - штрафні санкції (а.с.16-17).

17.03.2021 року позивач направляв на адресу відповідача письмову вимогу (повідомлення) про виконання зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 002 від 02.12.2019 року (а.с.14), однак добровільно заборгованість відповідачем погашена не була.

Тобто, судом встановлено і підтверджено належними письмовими доказами той факт, що відповідач ОСОБА_1 дійсно отримала кредитні кошти, але належним чином не виконувала свої зобов`язання за укладеним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем не сплачено тіло кредиту в розмірі 33179 грн. 08 коп. та суму процентів в розмірі 4 грн. 49 коп. які підлягають стягненню.

Вирішуючі позовні вимоги, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доводи ОСОБА_1 щодо незгоди із розрахунком заборгованості, наданим позивачем є безпідставними, оскільки відповідачем не надано суду власного розрахунку заборгованості, зокрема, доказів на підтвердження сплати відповідних сум заборгованості на його погашення (банківських квитанцій, тощо). Докази, які б свідчили про відсутність у відповідача заборгованості за кредитним договором у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 33179 грн. 08 коп. та заборгованість за процентами у розмірі 4 грн. 49 коп.

Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за комісією, суд зазначає наступне.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 та згідно з п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, в частині стягнення суми заборгованості за комісією суд вважає відмовити.

Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-1746цс16, яка відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Разом з цим, в порушення вищезахначених правових норм, в пункті 5.7.3. частини 5 Умов надання споживчого кредиту Публічної пропозиції АТ "ПУМБ" на укладення договору комплексного банківського обслуговування зазначено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послкг щодо споживчого кредиту

На думку суду, умова про сплату комісії не відповідає вимогам справедливості та суперечить ч.1 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, яка діяла на момент укладення кредитного договору), тому в частині стягнення 31919 грн. 85 коп. заборгованістю за комісією, суд вважає правильним відмовити.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором в розмірі 33183 грн. 57 коп., що складається із: заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 33179 грн. 08 коп. та заборгованості за процентами у розмірі 4 грн. 49 коп., яка нею добровільно не сплачується.

Правильність вказаного розрахунку ОСОБА_1 не спростувала, а тому суд вважає, що вказана сума підлягає стягненню з неї на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенні та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 33183 грн. 57 коп., що складається із: заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 33179 грн. 08 коп. та заборгованості за процентами у розмірі 4 грн. 49 коп. В решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 128, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (, що знаходиться за адресою: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) заборгованість за кредитним договором 002 від 02 грудня 2019 року в розмірі 33183 грн. 57 коп., що складається із: заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 33179 грн. 08 коп. та заборгованості за процентами у розмірі 4 грн. 49 коп.

В іншій частині позовних вимог Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 , - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» витрати по сплаті судового збору у сумі 1264,58 грн.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Юрченко