Справа № 143/361/20
Провадження № 22-ц/801/1993/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко А. В.
Доповідач:Панасюк О. С.
УХВАЛА

22 грудня 2022 рокуСправа № 143/361/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Шемети Т. М.,

з участю секретаря судового засідання Безрученко Н. Р.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» про повернення земельної ділянки, скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію речового права за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 , адвоката Хомича І. О. на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області у складі судді Бойка А. В. від 07 вересня 2022 року,

встановив:

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 07 вересня 2022 року у позові відмовлено.

Представник ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 , адвоката Хомича І. О. подав апеляційну скаргу на це рішення.

Одночасно з апеляційною скаргою адвокат Хомич І. О. подав клопотання про:

1. витребування доказів, зокрема з:

- Погребищенської міської ради оригінал заповіту ОСОБА_3 від 10 березня 1998 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4 сільським головою Саражинецької сільської ради;

- Національного музею історії України у Другій світовій війні. Меморіальний комплекс оригінал анкети колишнього в`язня нацистського концентраційного табору «Аушвіц-Біркенау» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області оригінал заяви про видачу паспорта від 10 січня 2002 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

- Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області оригінали документів з архівної пенсійної справи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зокрема трудову книжку колгоспника, заяву про призначення пенсії, посвідчення серії НОМЕР_3 ;

2. призначення повторної судової почеркознавчої експертизи, виконання якої доручити експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішній справ України, на вирішення якої поставити такі питання:

- Чи виконано підпис на договорі оренди № 236 від 01 лютого 2008 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Новофастівське» (далі ТОВ «Новофастівське) і ОСОБА_3 , зареєстрованого Погребищенським відділом Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 08 грудня 2009 року за № 69, в графі «Орендодавець» ОСОБА_3 чи іншою особою;

- Чи виконано підпис на акті прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди № 236 від 01 лютого 2008 року, укладеного між ТОВ «Новофастівське і ОСОБА_3 , зареєстрованого Погребищенським відділом Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 08 грудня 2009 року за № 69, в графі «Орендодавець» ОСОБА_3 чи іншою особою.

В обґрунтування доводів клопотань адвокат Хомич І. О. вказував на те, що витребування цих доказів має важливе значення для справи, тому що додатково підтверджують можливість направлення судом справи в експертну установу для проведення судової почеркознавчої експертизи та надання судовим експертам відповідей на питання, від яких залежить доведення наявності підстав для задоволення позову. Зазначав, що ОСОБА_1 протягом всього часу розгляду справи в суді першої інстанції вживалися заходи щодо пошуку та витребування у підприємств, установ та державних органів, з якими у ОСОБА_3 існували різного роду правовідносини, документів, на яких містився би підпис ОСОБА_3 . Звертав увагу на те, що документи, про витребування яких клопоче, є нетиповими, а тому ОСОБА_1 не знав і не міг про них знати, хоча сумлінно ставився до свого обов`язку доказування і надання доказів під час розгляду справи в суді першої інстанції.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення клопотань про витребування доказів та призначення повторної судової почеркознавчої експертизи.

Дослідивши матеріали справи та доводи клопотань, апеляційний суд прийшов до висновку що клопотання задоволенню не підлягають, з огляду на таке.

Частиною першою статті 44 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) установлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами другою, четвертою статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частина восьма статті 83 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (частина перша статті 126 ЦПК України).

За приписами статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Відповідно до пунктів 5, 6, 7, 16 частини другої статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання.

Таким чином обов`язок подавати докази покладається на учасників справи, що реалізовується у передбачених нормами процесуального права порядку та строки, а у разі наявності поважної причини недотримання цих строків, суд приймає такі докази, якщо особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частина друга статті 76 ЦПК України).

Частиною першою статті 103 ЦПК України встановлено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з положеннями частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 1 ЦПК України).

Принципи змагальності сторін та диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом є складовими основних засад цивільного судочинства. Зокрема принцип змагальності сторін покладає на кожну із них обов`язок доведення обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`заних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, суд лише сприяє їм у реалізації процесуальних прав.

Принцип диспозитивності полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів не є обов`язком суду, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не були подані до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен ураховувати як вимоги статті 83 ЦПК України щодо строків подання доказів, так і вимоги частини першої статті 44 ЦПК щодо обов`язку особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, а також виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

Такі висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду у постанові від 25 листопада 2020 року у справі № 752/1839/19.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції з клопотанням про витребування доказів заявник не навів об`єктивних причин неможливості їх подання до суду першої інстанції.

Таким чином з врахуванням того, що докази, які адвокат Хомич І. О. просив витребувати та повторна експертиза, яку просив призначити, є новими доказами, які не були подані до суду першої інстанції, заявником не наведено жодних поважних причин їх ненадання до суду першої інстанції та не надано доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, апеляційний суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотань про витребування доказів та призначення повторної судової почеркознавчої експертизи.

Керуючись статтею 367 ЦПК України апеляційний суд

постановив:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 , адвоката Хомича І. О. про витребування доказів та призначення повторної судової почеркознавчої експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. Ю. Береговий

Т. М. Шемета