печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Новака Р.В.,

при секретарі судових засідань - Бурячок А.І..,

справа № 757/15508/21-ц

за участю

представника стягувача адвоката Шевченка В.С.

представника боржника адвоката Гонтарєва Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за поданням приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2021 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Міністерства Юстиції України Бережний Ярослав Вікторович звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку та просить вирішити питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, а саме:- об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , що є майном боржника - ОСОБА_1 .

На обґрунтування своєї скарги вказав, що в ході примусового виконання рішення суду, було встановлено, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення відповідно до закону.Втім, стало відомо, що 26.11.2012 ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини після померлого батька - ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Верховинського районного нотаріального округу Мартищук О.Я.

Згідно з матеріалами спадкової справи, наявної в матеріалах виконавчого провадження встановлено, що починаючи з 18.02.1981 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже в період з 18.02.1981 по 10.07.2012 ОСОБА_2 добросовісно, відкрито, безперервно протягом значного строку володів вказаним об`єктом нерухомого майна.

Відповідно до ст.. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває власності на це майно, якщо інше не встановлено Кодексом.

Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чи спадкоємцем (правонаступником) вона є.

У відповідності до пункту 4 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення натаке майно.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зазначене нерухоме майно не було належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку та відсутній запис щодо належності боржнику.

Порядок звернення стягнення на майно боржника передбачений у ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Я.В. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа виданого Печерським районним судом м. Києва по справі № 2-6494/10 від 25.10.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу.

Частиною 4 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч.10 ст. 440 Цивільного процесуального кодексу України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Так, ч. ч.1,2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

Частиною 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Таким чином, звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку можливе за умови належного проведення виконавчих дій, достовірного встановлення належності цього майна боржнику та відсутності у боржника коштів чи іншого нерухомого майна на яке можливо звернути стягнення для задоволення вимог стягувача.

Відповідно до наданих до суду документів, судом не вбачається, чи приватним виконавцем було належним чином проведено всі необхідні виконавчі дії, чи з`ясовувалося наявність чи відсутність у боржника рухомого майна, коштів чи іншого нерухомого майна. Приватний виконавець не вказав, якою на даний час є заборгованість боржника за виконавчим листом.

Разом з тим, у своєму поданні приватний виконавець Бережний Я.В. не зазначив, у якій сумі звернуто стягнення за виконавчим листом за рахунок зазначених доходів, які одержує боржник від Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України і ПМП «Обрій».

Також, не надано до суду доказів достовірність встановлення належності цього майна боржнику. У поданні приватний виконавець зазначив лише адресу об`єкту нерухомості, але не вказав, на який саме об`єкт нерухомості він просить звернути стягнення ( земельну ділянку або житловий будинок, нежитлове приміщення тощо, не зазначив технічні характеристики об`єкту нерухомості, зокрема, площу), що в будь-якому випадку унеможливлює задоволення судом зазначеного подання.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Окрім того, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

При цьому, ініціюючи питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано, виконавцем не з`ясовано статусу цього майна та можливості права власності на нього.

Таким чином приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Міністерства Юстиції України Бережний Ярослав Вікторович надав суду неповну інформацію щодо статусу та належності цього та іншого майна боржника, наявність у боржника коштів, що виключає на даний час можливість звернення стягнення на нього в порядку ст. 440 ЦПК України.

Таким чином, відповідно до ст.ст. 18, 50 Закону України "Про виконавче провадження", керуючись ст. 440 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення, а у випадку відсутності особи в судовому засіданні з дня отримання копії цієї ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р.В. Новак