Справа № 932/4154/22
Провадження № 2/932/1453/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Овчиннікової О.С.,

при секретарі Киричок Л.А.,

за участі представника Національного банку України Сокалюка Д.В.,

представника позивача адвоката Кузьменка В.С.,

представників третьої особи АТ КБ «Приватбанк» - Бондаренка В.О., ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про визнання протиправними дій та стягнення збитків,

В С Т А Н О В И В:

29.07.2022 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивачів: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про визнання протиправними дій та стягнення збитків.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи від 29.07.2022 року визначено головуючим суддю Кондрашова І.А.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.10.2022 року задоволено клопотання представника третьої особи АТ КБ «Приватбанк» від 27.09.2022 року про відвід судді Кондрашова І.А.

Протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи визначено головуючим суддю Овчиннікову О.С.

В підготовчому судову засіданні 27.10.2022 року представниками третьої особи АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подано письмове та підтримане в судовому засіданні клопотання про закриття провадження у даній цивільній справі в зв`язку з тим , що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з огляду на таке: 03.01.2014 року між ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» і ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК») було укладено договори доручення № 1 і № 2 на виконання страхових агентських послуг, за якими банк зобов`язується від імені і за дорученням ПрАТ» СК «ІНГОССТРАХ» здійснити частину його страхової діяльності за винагороду. 11 липня 2016 року між ТДВ «СК «КРЕДО» і ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ) було укладено Договір доручення № 6 на виконання страхових агентських послуг (з додатковими угодами), за якими банк зобов`язується від імені і за дорученням ТДВ «СК «КРЕДО» здійснити частину його страхової діяльності за винагороду. 16.10.2020 року відповідачами було прийнято ряд рішень, оформлених протоколом № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ «Приватбанк» від 16.10.2020 року, яким оформлено рішення вказаних осіб, а саме, припинення ділових відносин з ПрАТ СК «ІНГОССТРАХ» та ТДВ СК «КРЕДО» з продажу їхніх страхових продуктів; розпочато комунікації з клієнтами ПрАТ СК «ІНГОССТРАХ» та ТДВ СК «КРЕДО» щодо вибору інших акредитованих компаній або необхідності змінити технологію сплати щомісячних страхових платежів шляхом самостійного формування платежу (замість використання послуги «регулярний платіж»). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2021 року у справі № 201/10958/20, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року і постановою Верховного Суду від 01 грудня 2021 року , визнано протиправними дії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з прийняття рішень і безпосередньо рішення від 16 жовтня 2020 року, оформленого протоколом № 14. Крім того, у вищевказаному Протоколі зафіксовано вже здійснені дії до прийняття даного протоколу щодо зменшення страхового портфеля позивачів, зокрема, шляхом припинення укладення нових договорів, блокування списання страхових платежів в овердрафт рахунків, блокування всіх можливостей укладення нових договорів і т.д. Зазначені дії відповідачів у сукупності призвели до того, що Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», як страховий агент, не пропонує клієнтам страхові компанії ПрАТ СК «ІНГОССТРАХ» та ТДВ СК «КРЕДО» для укладення нових договорів. Також не здійснюється внесення змін до існуючих договорів, їх пролонгація чи укладення договорів страхування на нових умовах, що грубо порушує права позивачів та призвело до заподіяння збитків. Загальна сума збитків (упущеної вигоди) ПрАТ СК «ІНГОССТРАХ» внаслідок протиправних дій відповідачів за період з червня 2019 року по травень 2022 року становить 218 289 882, 90 грн., а загальна сума збитків ТДВ СК «КРЕДО» за аналогічний період складає 394 509 577, 63 грн.

Таким чином, спір фактично виник у процесі здійснення господарської діяльності, зокрема, у рамках виконання господарських договорів між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ПрАТ «СК « ІНГОССТРАХ» та між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ТДВ «СК «КРЕДО», що нібито призвело до збитків (упущеної вигоди) позивачами, тому позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Крім того, представники зазначили, що у червня 2022 року ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» і ТДВ «СК «КРЕДО» звернулися з аналогічними позовами до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до Господарського суду м. Києва, провадження у яких відкрито на сьогоднішній день: № 910/4631/22 за позовом ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» про визнання дій протиправними і стягнення збитків (упущеної вигоди) на суму 209 466 241,60 гривень; № 910/4846/22 за позовом ТДВ «СК КРЕДО» до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання дій протиправними та стягнення збитків (упущеної вигоди) на суму 374 674 158,16 гривень. Підставою стягнення збитків (упущеної вигоди) у справах № 910/4631/22, № 910/4846/22 є прийняття Комітетом з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 16 жовтня 2020 року рішень у формі протоколу № 14. Крім того, збитки (упущена вигода), збитки (упущена вигода), які ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» і ТДВ «СК «КРЕДО» намагаються стягнути у даній справі, охоплюються предметами позовів у господарських справах № 910/4631/22 та № 910/4846/22. Заперечували проти задоволення клопотання про витребування доказів та допит свідків, проти долучення до справи пояснення до позову з додатками.

06.10.2022 року від представника Національного банку України Сокалюка Д.В. надійшло клопотання, яке він підтримав в підготовчому судовому засіданні, про закриття провадження у справі щодо відповідачки ОСОБА_11 . Клопотання обґрунтував тим, що ОСОБА_11 є службовцем Національного банку України, фактично позивачі оскаржують дії суб`єкта владних повноважень в межах проведення особливого контролю за АТ КБ «ПРИВАТБАНК», тобто під час здійснення управлінських функцій. Тому спір в частині до ОСОБА_11 є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В підготовчому судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_16 проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі заперечував, зазначив, що на підставі ст.ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки відповідачі всупереч інтересам служби здійснюють протиправні дії, за яких позивачі потерпають та несуть значні збитки, тому справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Справи в Господарському суді м. Києва, на які посилаються представники третьої особи, не є ідентичними, оскільки сторони, предмет спору та заявлені до стягнення суми різні. Просив відмовити в задоволенні клопотання про закриття провадження. Заявлені раніше іншими представниками позивачів клопотання про витребування доказів та допит свідків підтримав, на їхньому задоволенні наполягав.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що клопотання про закриття провадження у справі підлягають задоволенню з огляду на таке:

Судом встановлено та це не заперечують сторони, що в даній цивільній справі позивачі дві юридичні особи ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» та ТДВ «СК « КРЕДО» звернулися до загального місцевого суду з позовом до фізичних осіб відповідачів службових осіб АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо визнання протиправними дій, спрямованих на спричинення збитків (упущеної вигоди) та стягнення в солідарному порядку цих збитків, де третя особа АТ КБ «ПРИВАТБАНК». На думку позивачів, протиправність дій відповідачів полягає в прийнятті колегіального рішення на засіданні Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 16.10.2020 року.

Одна з відповідачів ОСОБА_11 - є службовою особою Національного банку України, яка наказом № 13-к від 05.01.2015 року призначена на посаду головного фахівця відділу нагляду за діяльністю банків 1 групи управління нагляду за банками 1 та 2 груп департаменту пруденційного нагляду Генерального департаменту банківського нагляду Управління Національного банку України в Дніпропетровській області. Наказом НБУ № 24-од від 13.02.2015 року ОСОБА_11 призначена куратором ПАТ КБ «Приватбанк». Як на день засідання Комітету комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ «Приватбанк» - 16.10.2020 року, так і станом на сьогодні ОСОБА_11 була та є куратором АТ КБ «Приватбанк».

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша, третя статті 13 ЦПК України).

За загальним правилом, передбаченим у частині першій статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Тому загальними критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути і пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

У пункті 7 частини першої статті 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Стосовно терміна «публічно-владні управлінські функції», то зміст поняття полягає в наявності у суб`єкта суспільно необхідних для невизначеного або певного кола осіб повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин, а «управлінські функції» - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта.

Відтак до справ адміністративної юрисдикції віднесені, зокрема, публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення та/або спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень тощо.

У пунктах 1, 2 частини першої статті 4 КАС України вказано, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої зазначеної статті).

За змістом пункту 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Оскільки фактично позивачі оскаржують дії суб`єкта владних повноважень в межах проведення особливого контролю за АТ КБ «ПРИВАТБАНК», тобто під час здійснення управлінських функцій, тому спір в частині до відповідача ОСОБА_11 є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Щодо позовних вимог до інших відповідачів службових осіб АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на час участі в засіданні Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки 16.10.2020 року: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , суд зазначає таке:

За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Велика Палата Верховного Суду враховує, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також запроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, окрім суб`єктного складу сторін є: наявність між сторонами господарських правовідносин, урегульованих Цивільним та Господарським Кодексами України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних правовідносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Так, предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України.

З огляду на наведені приписи ст. 20 ГПК України, а також ст.ст. 4, 45 ГПК України для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Статтею 3 ГК України встановлено, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

За нормою ст. 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до ст. 58 ГК України.

Положеннями ст. 173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Виходячи з того, що 03.01.2014 року між ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» і ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК») було укладено договори доручення № 1 і № 2 на виконання страхових агентських послуг, за якими банк зобов`язується від імені і за дорученням ПрАТ» СК «ІНГОССТРАХ» здійснити частину його страхової діяльності за винагороду. 11 липня 2016 року між ТДВ «СК «КРЕДО» і ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ) було укладено Договір доручення № 6 на виконання страхових агентських послуг (з додатковими угодами) , за якими банк зобов`язується від імені і за дорученням ТДВ «СК «КРЕДО» здійснити частину його страхової діяльності за винагороду. 16.10.2020 року відповідачами було прийнято ряд рішень, оформлених протоколом № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ «Приватбанк» від 16.10.2020 року, яким оформлено рішення вказаних осіб, а саме, припинення ділових відносин з ПрАТ СК «ІНГОССТРАХ» та ТДВ СК «КРЕДО» з продажу їхніх страхових продуктів; розпочато комунікації з клієнтами ПрАТ СК «ІНГОССТРАХ» та ТДВ СК «КРЕДО» щодо вибору інших акредитованих компаній або необхідності змінити технологію сплати щомісячних страхових платежів шляхом самостійного формування платежу (замість використання послуги «регулярний платіж»).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2021 року у справі № 201/10958/20, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року і постановою Верховного Суду від 01 грудня 2021 року, визнано протиправними дії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з прийняття рішень і безпосередньо рішення від 16 жовтня 2020 року, оформленого протоколом № 14.

Крім того, у вищевказаному Протоколі зафіксовано вже здійснені дії до прийняття даного протоколу щодо зменшення страхового портфеля позивачів, зокрема, шляхом припинення укладення нових договорів, блокування списання страхових платежів в овердрафт рахунків, блокування всіх можливостей укладення нових договорів і т.д. Зазначені дії відповідачів у сукупності призвели до того, що Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», як страховий агент, не пропонує клієнтам страхові компанії ПрАТ СК «ІНГОССТРАХ» та ТДВ СК «КРЕДО» для укладення нових договорів. Також не здійснюється внесення змін до існуючих договорів, їх пролонгація чи укладення договорів страхування на нових умовах, що грубо порушує права позивачів та призвело до заподіяння збитків. Загальна сума збитків (упущеної вигоди) ПрАТ СК «ІНГОССТРАХ» внаслідок протиправних дій відповідачів за період з червня 2019 року по травень 2022 року становить 218 289 882, 90 грн., а загальна сума збитків ТДВ СК «КРЕДО» за аналогічний період складає 394 509 577, 63 грн.

Таким чином, спір фактично виник у процесі здійснення господарської діяльності , зокрема, у рамках виконання господарських договорів між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» та між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ТДВ «СК «КРЕДО», що нібито призвело до збитків (упущеної вигоди) позивачами, тому позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Частиною 2 ст. 377 ЦПК України встановлено, що порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених ст.ст. 19-22 ЦПК України, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі, відповідно до пункту 2 частини другої статті 200 ЦПК України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ, як передбачено частиною першою статті 256 ЦПК України.

Що стосується заявлених 27.10.2022 року представником позивача клопотань про витребування доказів та про допит свідків, то з огляду на закриття провадження у справі внаслідок того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, розгляд таких клопотань сторони позивачів не є доцільним та можливим, і вони підлягають залишенню судом без розгляду, подані 27.10.2022 року пояснення до позовної заяви з доданими доказами належить повернути позивачам.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 128, 173 ГК України, ст.ст. 4, 20, 30, 45 ГПК України, ст.ст. 4,5 19 КАС України, ст.ст. 19, 128, 255, 256, 258, 260, 261, 353-355, 377 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Національного банку України Сокалюка Д.В., представників третьої особи Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» Бондаренка В.О. та ОСОБА_1 щодо закриття провадження по цивільній справі задовольнити.

Провадження у цивільній справі №932/4154/22 (провадження №2/932/1453/22) за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про визнання протиправними дій та стягнення збитків - закрити.

Роз`яснити позивачам, що розгляд справи за заявленими ними позовними вимогами до ОСОБА_11 віднесено до юрисдикції адміністративного суду, в іншій частині до юрисдикції господарського суду.

Заявлені 27.10.2022 року клопотання представника позивачів про витребування доказів та допит свідків залишити без розгляду. Подані 27.10.2022 року пояснення до позовної заяви з доданими доказами повернути позивачам.

Також роз`яснити позивачам, що у випадку закриття провадження у справі з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали складено 15 грудня 2022 року.

Суддя О.С. Овчиннікова