ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3270/22 Номер провадження 22-ц/814/2337/22Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

секретаря: Боштенка В.Ю.

за участі: представника позивача Романенка Ю.В., представників відповідачів : Паламаря Д.О.,Ткаченко А.М.

розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області про відшкодування моральної та майнової шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 28 червня 2022 року, прийнятого під головуванням судді Андрієнко Г.В. в м. Полтаві, -

в с т а н о в и в :

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду з даним позовом. Зазначала, що слідчим відділом Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000061 від 16 січня 2019 року за її заявою про заволодіння майна шахрайським шляхом та підроблення документів.

Зазначала, що неодноразово зверталась до слідчого із заявами про вчинення кримінального правопорушення, проте уповноваженою особою відомості до ЄРДР тривалий час не вносились і лише після звернення до суду вона домоглась, щоб 16 січня 2019 року, на виконання ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28 травня 2020 року, кримінальне провадження було зареєстровано.

Вказувала, що за час досудового розслідування змінилися десять слідчих, остаточно виносил 10.12.2021 року винесена постанова про закриття кримінального провадження, яка була скасована ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 21 січня 2022 року, розслідування затягувалось та не проводився необхідний комплекс дій, передбачених КПК України, а також ігнорувались її доводи, у зв`язку з чим позивач постійно знаходилась у стресовій ситуації, внаслідок чого у неї погіршився стан здоров`я та стався викидень на сьомому тижні довгоочікуваної вагітності, що спричинило душевні страждання та біль.

Уточнивши позовні вимоги та посилаючись на те, що діями правоохоронніх органів їй було завдано моральну шкоду, яку оцінила в 200 000 грн. та майнову шкоду в розмірі 100 000 грн., просила стягнути на свою користь за рахунок коштів Державного бюджету України ( а.с.106-107).

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 28 червня 2022 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Рішення суду мотивовано недоведеністю позовних вимог.

Рішення оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вважає, що висновки районного суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області та Головне управління національної поліції в Полтавській області в своїх відзивах, посилаючись на правильність вирішення справи судом першої інстанції, просять в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 28 червня 2022 рокузалишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що у провадженні слідчого відділу Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області знаходиться кримінальне провадження № 0000061, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України, за фактами підроблення невідомою особою офіційних документів, які використовували в судовому засіданні в Київському районному суду м. Полтави, а також щодо можливого заволодіння шляхом зловживання довірою належним заявниці нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_1 , вчиненого за попередньою ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н. Ю., директором ТОВ «Консультативно-оціночна компанія «Дисконт» Дудкою О. М.

В даному провадженні позивач має статус потерпілї.

10 грудня 2021 року постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Марченка М. В. кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000061 від 16 січня 2019 року, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 та ч. 2 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21 січня 2022 року задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано зазначену постанову слідчого від 10 грудня 2021 року про закриття вказаного кримінального провадження.

На даний час слідство триває.

Обгрунтовуючи наявність шкоди, позивач пов`язує її спричинення тривалістю слідства, ігнорування її клоптань,непрофесійним виконання обов`язків правоохоронних органів, що призвело до психологічних травм, внаслідок чого вона втратила ненароджену дитину.

Районний суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, своє рішення мотивував тим, що позивач не надала доказів того, що їй завдано моральної шкоди слідчими, а також доказів того, що їх діяння були протиправними внаслідок неналежного виконання покладених на них трудових чи службових обов`язків. Разом з тим районний суд констатував, що ОСОБА_1 реалізувала своє процесуальне право на оскарження рішення слідчого щодо закриття кримінального провадження, що не свідчить про протиправність дій органу досудового розслідуванняі та завдання цим шкоди позивачу.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи згаданих органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Таким чином ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як зазначені органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

При цьому, з урахуванням положень пункту 10 частини другої статті 16, статей 21, 1173 та 1174 ЦК України, шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання зазначених рішень незаконними та їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними.

У пунктах 5.4, 6.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16 (провадження № 12-110цс18) вказано, що у випадку, коли шкода завдається органом державної влади, його посадовою або службовою особою, відшкодовувати таку шкоду зобов`язана держава, яка бере участь у справі через відповідні органи: орган, дії, бездіяльність якого призвели до негативних наслідків, та орган Державної казначейської служби України.

Вирішуючи спір, районний суд, врахувавши наведені вище норми матеріального права та обставини справи, належним чином дослідивши та давши оцінку поданим сторонами доказам, дійшов правильного висновку про те, що оскарження позивачем процесуальних рішень органів досудового слідства в порядку кримінального судочинства є механізмом реалізації права на судовий контроль за додержанням прав особи в кримінальному провадженні та скасування таких рішень в судовому порядку не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди, а задоволення її вимог про визнання потерпілою є достатньою сатисфакцією.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 243/9826/16-ц, від 11 лютого 2019 року у справі № 233/4186/16-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 646/5224/17, від 26 вересня 2018 року у справі № 638/12068/16-ц, від 04 липня 2018 року у справі № 614/2328/17.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на отримання моральної шкоди від дій слідчого Марченка М.В. також не підтверджені належними доказами, адже його дії не визнані незаконними.

Отже,позивачем не доведено наявність шкоди, протиправність дій її завдавача, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та настанням шкоди, а також її розмір.

Інші доводи скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що дана справа Октябрським районним судом м.Полтави розглянута в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, вважаючи її малозначною (а.с.102-104).

Між тим, розмір заявлених позивачем позовних вимог ( 100тис.грн. майнової шкоди та 200 тис.грн. моральної шкоди загалом 300 тис.грн.) перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що віднесено згідно п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України до малозначних справ.

За таких обставин суд першої інстанції розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, що є порушенням норм процесуального права та в силу положень п.7 ч.3 ст.376 ЦПК України є обв`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Таким чином, рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 28 червня 2022 року підлягає скасуванню, хоча суд зробив вірний висновок по суті заявлених ОСОБА_1 вимог. По справі колегією суддів ухвалюється нове рішення про відмову в задоволенні позову з підстав його недоведеності, про що зазначено вище.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 28 червня 2022 року скасувати, ухваливши нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної та майнової шкоди.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09.12.2022 року.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна