Справа № 125/256/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2022 р.м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Медяної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравчук Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області з Барського районного суду Вінницької області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу (справа №125/256/22).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.11.2022 справу було прийнято до свого провадження та призначено судове засідання.

Представник позивача ТОВ «Вінницягаз Збут» - Мосьондз С.А. в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву, в якій просив справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу передати за підсудністю до Барського районного суду Вінницької області з огляду на те, що місцем споживання послуги з постачання природного газу є адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Суд дослідивши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що вона є обґрунтованою та підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦПК України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Відповідно до положень ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Саме вказана норма була підставою для передачі справи до Вінницького міського суду Вінницької області, враховуючи, що позивачем у позовній заяві було зазначено останнє відоме місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього, згідно відомостей про реєстрацію місця проживання №08-11/360 від 13.09.2022, виданою Барською міською радою, ОСОБА_1 згідно обліків, що містяться в територіальному реєстрі Барської міської ради зареєстрованою чи знятою з обліку не значиться.

Разом з тим, слід звернути увагу, що відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини (постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ»).

Правові висновки щодо застосування положень цивільного та господарського процесуального законодавства України про виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20).

З аналізу логічної послідовності змін до формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю вбачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Подібні правові висновки щодо застосування правил виключної підсудності спорів з приводу нерухомого майна викладено у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

Із поданої заяви та доданих до неї документів вбачається, що предметом позову є стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу.

Відповідно до п. 5, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Отже надання послуг з постачання природного газу побутовому споживачу ОСОБА_1 стосується забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житловому будинку, тобто спір виник з приводу стягнення заборгованості за надання послуг по забезпеченню житлового будинку природнім газом, який має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Як убачається з виписки по особовому рахунку споживача № НОМЕР_1 та інформаційної довідки №299215379 від 11.02.2022 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, місцем, де споживається вищевказана послуга з постачання природного газу є: АДРЕСА_1 .

Отже справа належить за правилами виключної підсудності до підсудності Барського районного суду Вінницької області.

Даний висновок також відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом в постанові від 10 квітня 2019 року по справі №638/1988/17.

Також суд звертає увагу на те, що згідно з довідкою виданою департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради, наданої на запит суду, інформація про фізичну особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в реєстрі територіальної громади м. Вінниці відсутня.

Враховуючи викладене вище, не вбачається правових підстав розгляду поданої позовної заява Вінницьким міським судом Вінницької області, оскільки за встановлених обставин справа належить за правилами виключної підсудності до підсудності Барського районного суду Вінницької області, а тому заява представника позивача ТОВ «Вінницягаз Збут» - Мосьондза С.А. про передачу справи за підсудністю підлягає задоволенню.

При цьому, суд звертає увагу, що в розумінні положення ст. 32 ЦПК України у даному випадку не вбачається спору про підсудність розгляду даної справи, адже враховуючи предмет спору, справа підлягає розгляду за правилами виключної підсудності незалежно від зареєстрованого місця проживання відповідача.

Слід також враховувати те, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються судами за встановленими Законом правилами підсудності, а їх порушення - є ознакою незаконності рішення.

Згідно п.1 ч.1 ст.31ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 30, 31, 187, 261, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу №125/256/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу передати за підсудністю до Барського районного суду Вінницької області (23000, Вінницька обл., м. Бар, вул. Соборна, 2).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: