ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1747/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.,

за участю секретаря: Херенкової К.К.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири,

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_3 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивачі є власником квартири за АДРЕСА_1 . 19 грудня 2017 року квартиру позивача було залито гарячою водою. Причиною залиття став розрив радіатора системи теплоспоживання у розташованій поверхом вище квартирі АДРЕСА_2 , у якій проживає ОСОБА_3 . В процесі ліквідації наслідків залиття позивач поніс витрати на оплату послуг оцінювача в сумі 2 000,00 грн., оренду осушувачів повітря в сумі 1 730,00 грн., оренду газового нагрівача та балона в сумі 400,00 грн. Відповідно до звіту вартість матеріального збитку, завданого позивачу через пошкодження майна внаслідок залиття, становить 104 560,00 грн.

Позивач повідомив відповідача про суму матеріального збитку та запропонував її відшкодувати, на що відповідач відповіла відмовою, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

В позовних вимогах позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 108 690,00 грн., моральної шкоди в розмірі 10 492,50 грн., судовий збір в розмірі 1 927,70 грн. та витрати на правову допомогу.

Ухвалою суду від 11 січня 2021 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 29 квітня 2021 року, яку занесено до протоколу судового засідання, долучено відзив відповідача до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 29 квітня 2021 року, яку занесено до протоколу судового засідання, задоволено клопотання відповідача, про допит відповідача як свідка.

Ухвалою суду від 29 квітня 2021 року, яку занесено до протоколу судового засідання, задоволено клопотання відповідача про виклик свідків.

Ухвалою суду від 29 квітня 2021 року, призначено справу до розгляду по суті, підготовче засідання закрито.

Ухвалою суду від 02 грудня 2021 року, яку занесено до протоколу судового засідання, долучено відповідь на відзив, поданий відповідачем.

Ухвалою суду від 02 грудня 2021 року, яку занесено до протоколу судового засідання, долучено заперечення на відповідь на відзив.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з викладених підстав, просили позов задовольнити.

У судовому засіданні відповідач та його представник проти позову заперечували з викладених підстав у відзиві, просили у задоволені позову відмовити.

У судовому засіданні, відповідач, допитаний в якості свідка дала покази суду про те, що залиття сталося у її квартирі. Вона подзвонила позивачу щоб домовитися щодо відшкодування завданої шкоди. Знайшла майстра, який робив ремонт у квартирі позивача. Вона надала гроші на оренду осушувачів повітря. Позивач попросив виправити пошкодження підвісної стелі в кімнаті. Свідок надала біля десяти тисяч гривень і оплатила роботу майстра, в загальному розмірі біля 12 тисячі гривень, нажаль квитанцій або чеків не зберіглося. Вся стеля була зроблена. Конкретну суму з позивачем не домовлялися, ОСОБА_3 оплачувала матеріали, доставку матеріалів, роботу майстра. До лютого 2018 року всі ремонтні роботи були зроблені, після чого з позивачем не бачилась та до суду не спілкувалися. За рішенням суду по сусідам, так, відшкодовую збитки, оскільки там взагалі мною не надавалися кошти на ремонт квартири, а в цьому випадку ОСОБА_3 позивачу зробила ремонт після залиття квартири.

У судовому засіданні, свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав покази наступного змісту. Свідок, є сином відповідача. Коли сталося залиття в квартирі, нікого не було вдома, нам подзвонила конс`єрж будинку та повідомив, що сталося залиття. Свідок разом з відповідачем приїхали до квартири, побачили що йде вода з квартири. Мати найняла майстра для робіт по ремонту квартири відповідача. Заходив до квартири відповідача, коли викликали експерта, бачив що був зроблений ремонт, в квартирі можна було жити, було відремонтовано конструкцію на стелі, стіни були також зроблені.

У судовому засіданні, свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дала покази про те, що вона знає сторін по справі, вони мешканці нашого будинку. Свідок працює конс`єржем в будинку АДРЕСА_3 . Коли сталося залиття в будинку то відразу подзвонила відповідачу та повідомила, що з квартири тече вода. Відповідач з сином відразу виїхали. В той же день свідок піднялася до квартири АДРЕСА_4 , побачила, що стіни, стеля залитті водою. Після залиття квартири, відповідач звернулася до мене та повідомила що до квартири АДРЕСА_4 буде приходити її майстер, який буде виконувати ремонтні роботи. Вказувала, що квартира АДРЕСА_4 завжди здавалася, як до так і після залиття квартирантам. Знаю, що робився ремонт в квартирі позивача, майстер їхав на поверх позивача, в квартирі позивача свідок не була. Майстер приходив декілька разів в будинок також приїжджала машина з будівельними матеріалами, а саме: суміші, гіпсокартон, цемент.

Заслухавши думку учасників по справі, допитавши свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що двокімнатна квартира за АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 08 лютого 2006 року.

19 грудня 2017 року мав місце факт залиття квартири позивача водою, внаслідок чого було пошкоджено: вся підлога, всі стелі, проводка, меблі, техніка, конструкція підвісної стелі, шпалери на стінах, електрика, що підтверджується актом від 20.12.2017, підписаним позивачем та мешканцями будинку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (холодного водопостачання) від 22.12.2017, складеним комісією житлово-експлуатаційної дільниці № 202 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» (далі - ЖЕД-202).

Згідно з даними акту ЖЕД-202 залиття сталося внаслідок пошкодження (прориву) радіатора опалення в кухонному приміщенні квартири АДРЕСА_2 , яка розташована на 18 поверсі. В акті зазначено, що радіатор, який передбачено проектним рішенням, було самостійно замінено власниками квартири АДРЕСА_2 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року, позов ОСОБА_7 , ОСОБА_12 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 майнову шкоду в сумі 44 768,92 грн., компенсацію моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн. та судові витрати в сумі 6 678,50 грн., а усього 61 447,42 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_12 майнову шкоду в сумі 44 768,92 грн, компенсацію моральної шкоди в сумі 5 000,00 грн. та судові витрати в сумі 6 678,50 грн., а всього 56 447,42 грн.

Відповідно до п. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Подія яка сталася 19 грудня 2017 року, а саме факт залиття в будинку АДРЕСА_3 , була предметом розгляду по справі за позовом ОСОБА_7 , ОСОБА_12 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_5 та дана обставина сторонами не оспорювалась.

Згідно з положеннями статей 12, 76-82 ЦПК України, які визначають загальні правила доказування у цивільному процесі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення і щодо яких у учасників справи виникає спір.

За приписами статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За нормою статті 319 ЦК України власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Системний аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підстави для висновку, що вина заподіювача шкоди у деліктних зобов`язаннях презюмується, а відтак саме відповідач, якщо він заперечує проти позову, повинен довести відсутність вини у завданні шкоди.

У наданому позивачем акті про залиття від 22.12.2017, складеному комісією ЖЕД- 202, зафіксовано факт пошкодження квартири позивача водою, зазначено причину залиття та особу, яка у ньому винна, і жодних доказів, які б спростовували зафіксовані у ньому обставини, суду не не надано, а відтак цей акт є належним доказом протиправності поведінки відповідача та його вини у заподіянні шкоди.

Таким чином суд вважає доведеним, що відповідач ОСОБА_3 своєю бездіяльністю, яка полягає у самовільному переплануванні належної їй квартири та нездійсненні контролю за станом інженерних мереж, допустила аварію в системі теплопостачання, чим завдала позивачам майнової шкоди.

Відповідно до статті 1192 ЦК України суд з урахуванням обставин справи за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

На підтвердження розміру майнової шкоди позивачем надано звіт ПП ОСОБА_13 від 15.02.2108, відповідно до якого розмір матеріального збитку, завданого в результаті залиття квартири АДРЕСА_6 становить 104 560,00 грн.

Дослідженням даного висновку встановлено, що за формою та змістом він відповідає вимогам статі 102 ЦПК України.

Висновок експерта складений з врахуванням даних, отриманих під час огляду квартири позивача оцінювачем ОСОБА_13 , що зафіксовано у відповідному дефектному акті.

Жодних доказів, які б дали підстави поставити під сумнів висновок експерта, суду не надано, а тому суд вважає його належним. допустимим та достовірним доказом розміру завданої позивачу майнової шкоди та покладає в обґрунтування свого рішення.

Судом також встановлено, що внаслідок винних протиправних дій відповідача позивач поніс витрати на оплату послуг оцінювача в сумі 2 000,00 грн., оренду осушувачів повітря в сумі 1 730,00 грн., оренду газового нагрівача та балона в сумі 400,00 грн.

Відтак на підставі оцінки наведених позивачем аргументів і наданих ними доказів суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність їх вимог про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, в загальному розмірі 108 690,00 грн.

Згідно заявлених вимог вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

При вирішенні вимог про відшкодування моральної шкоди суд керується статтею 23 ЦК України, яка закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди визначаючи, що моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна, та статті 1167 цього Кодексу, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З огляду на встановлені обставини суд вважає доведеним, що винні неправомірні дії відповідача дійсно спричинили позивачу душевні страждання, викликані пошкодженням належного йому майна, та зумовили зміни у звичному способі його життя, оскільки він змушений був витрачати зусилля, час та власні кошти на усунення наслідків залиття, на збирання необхідних документів, звернення до, оцінювача, експерта, адвокатів та до суду, щоб довести порушення своїх прав.

Позивач просить стягнути моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. в якості компенсації душевних страждань, які позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього самого та у зв`язку із знищенням, пошкодженням його майна та 492,50 грн. - витрати на бактеріологічне дослідження для виявлення видів грибкових уражень організму та антибіотиків, до яких чутливі дані грибки та бактерії, а разом моральну шкоду оцінює у розмірі 10 492,50 грн.

Погоджуючись з доводами позивача, що з вини відповідача позивачу було спричинено моральну шкоду, разом з тим суд не вбачає підстав для стягнення витрат на бактеріологічне дослідження, оскільки ці витрати не входять до моральної шкоди.

Отже з урахуванням сукупності встановлених обставин та значного розміру завданої позивачу майнової шкоди суд визнає обґрунтованою компенсацію завданої ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 10 000 грн., вважаючи такий розмір моральної шкоди цілком розумним і справедливим.

Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В свою чергу, у ході розгляду даної справи відповідачем, у порядку статті 81 ЦПК України не було надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог, а також не було обґрунтовано наявність передбачених статтею 82 ЦПК України обставин, які б зумовлювали звільнення від доказування наявності наведених ним обставин.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Аналіз досліджених судом доказів, наданих позивачем, які є належними, допустимими та достатніми свідчить про обґрунтованість та доведеність позовних вимог на предмет існування права вимоги до відповідача, як особи відповідальної за заподіяний збиток. Беручи до уваги наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальну шкоди в розмірі 108 690,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст. 141 ЦПК України.

У зв`язку з розглядом цієї справи позивач поніс судові витрати на загальну суму 11 427,70 грн., що включає судовий збір в розмірі 1 927,70 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 9 500,00 грн., що підтверджується наданими суду доказами, а саме: договором про надання правової допомоги № 12 від 21.09.2021, актом виконаних робіт № 1 від 23.02.2022, квитанцією від 02.12.2021, меморіальним ордером № 311615325 від 22.02.2022, актом про надання правової допомоги № 1 до Договору про надання правової допомоги № 1 від 09.10.2022.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 78-81, 133, 137, 258, 259, 264, 265, 268, 280-281, 284, 289, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 108 690 (сто вісім тисяч шістсот дев`яносто) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 927 (одна тисяча дев`ятсот двадцять сім) гривень 70 копійок, витрати на правову допомогу в розмірі 9 500 (дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, а всього: 11 427 (одинадцять тисяч чотириста двадцять сім) гривень 70 копійок.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_7 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_8 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: