Справа № 462/7045/21 Головуючий у 1 інстанції: Пилип"юк Г.М.
Провадження № 22-ц/811/3824/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.,

секретарка: Назар Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова в складі судді Пилип`юк Г.М. від 05 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи - приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівна, приватний нотаріус Києво-Святошинського районого нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи - приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівна, приватний нотаріус Києво-Святошинського районого нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна - про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Дану ухвалу оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 05.10.2021 року повністю і ухвалити нове рішення, яким зупинити стягнення у виконавчому провадженні №66870689, відкритому Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов`ю Володимирівною на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Свяюшинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни №75856 від 12.06.2021 року - до набрання рішенням суду законної сили.

Не погоджується із ухвалою та вважає її необґрунтованою через неповноту встановлення обставин, які мають значення для справи та невідповідність висновків, обставинам справи. Вказує, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати на скільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття. Зазначає, що забезпечення позову у конкретному випадку не позбавить відповідача можливості отримати кошти, у випадку відмови у позові, а лише відтермінує примусове стягнення. Без забезпечення позову, виконавчі дії продовжаться і стягнення на підставі виконавчого напису буде завершено, тому у випадку задоволення позову, позивач не отримає ефективного і своєчасного захисту прав, оскільки скасування виконавчого напису після стягнення коштів Позивач звертається із заявою про забезпечення позову до звернення стягнення на підставі виконавчого напису тому, що хоче своєчасно попередній порушення своїх прав, не допускаючи виконання рішення нотаріуса. Сам факт вчинення дій приватним виконавцем для звернення стягнення свідчить про порушення прав позивача у випадку задоволення позову, а забезпечення позову після звернення стягнення не матиме змісту, і позивач буде змушений заявляти нові вимоги для відновлення свого порушеного права.

В судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України та зважаючи на те, що від приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності приватного виконавця.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши виділені матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, заяви про забезпечення позову, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 149, 150, 151,153 ЦПК України та відмовляючи в задоволенні заяви, виходив з того, що заявником не надано належних та допустимих доказів того, що внаслідок продовження здійснення стягнення для нього настануть більш негативні наслідки, ніж для стягувача. Саме лише припущення такої можливості, без надання додаткової інформації, яка б підтверджувала такі твердження, не може бути підставою для застосування забезпечення позову. Всі інші підстави, наведені позивачем у заяві про забезпечення позову, є обставинами, на які позивач посилається у своїй позовній заяві (нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису, позивач не погоджується з розміром заборгованості, заборгованість не була безспірною). Звертаючись до суду із цією заявою про забезпечення позову позивач не звернув уваги на права й обов`язки виконавця, визначені в ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження». За змістом цієї норми, виконавець зобов`язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного й повного виконання рішення, зазначеного в документі на його виконання, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Таким чином, суду не надано належних та допустимих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких звернувся до суду. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Колегія суддів, перевіряючи оскаржуване судове рішення в межах доводів апеляційної скарги вважає, що суд першої інстанції постановив судове рішення без повного та всебічного з`ясування всіх обставин, що мали значення; судом при постановленні такої ухвали не дотримано вимог закону; обставини ж, які суд вважав встановленими не доведені, а тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню.

Згідно ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливитивиконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно (активи) або грошові кошти неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), а також на майно (активи) або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіянихкримінальним правопорушенням.

Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, його посадовим особам, у тому числі уповноваженим особам Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку, а також зупинення дії рішень Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку, індивідуальних актів Міністерства фінансів України, прийнятих на виконання таких рішень Кабінету Міністрів України, індивідуальних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, прийнятих у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також шляхом встановлення для Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, їх посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з таких рішень/актів.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів) Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України, його посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій.

Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), дотаких банків або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Майно (активи) або грошові кошти клієнта неплатоспроможного банку або банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), на які судомнакладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних або дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), можуть бути передані приймаючому або перехідному банку у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передані майно (активи) або грошові кошти залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Зазначене обмеження не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції".

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або маютьнаслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Відповідно до змісту п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що:

-між сторонами дійсно виник спір та

-існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову;

-з`ясувати обсяг позовних вимог,

-дані про особу відповідача, а також

-відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Колегія суддів, відповідно до вказаних вище вимог закону та роз`яснень схожих за змістом правовідносин, перевіряючи: чи дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача; відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; а також беручи до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, вважає, що судом першої інстанції безпідставно не було вжито заходів забезпечення, про вжиття яких просила позивачка.

Як вбачається із виділених матеріалів цивільної справи, що надійшли на розгляд до апеляційного суду, позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівна, приватний нотаріус Києво-Святошинського районого нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, у якому просила:

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни №75856 від 12.06.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №014/08-5/9800 СК від 06.03.2006 року за період з 08.04.2021 року по 25.05.2021 року в сумі 153 147,55 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 32 400, 00 гривень; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 42 914,71 гривень; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 гривень; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 гривень; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 гривень; стокова заборгованість за штрафами і пенями становить 77 832,44 гривень; а також плату за вчинення виконавчого напису в розмірі - 650,00 гривень. Загальна сума, що підлягає стягненню - 153 797,55 гривень.

Окрім цього, 28.09.2021 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову в якій просила:

- зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 66870689, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни №75856 від 12.06.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №014/08-5/9800 СК від 06.03.2006 року за період з 08.04.2021 року по 25.05.2021 року в сумі 153 147,55 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 32 400, 00 гривень; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 42 914,71 гривень; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 гривень; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 гривень; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 гривень; стокова заборгованість за штрафами і пенями становить 77 832,44 гривень; а також плату за вчинення виконавчого напису в розмірі - 650,00 гривень. Загальна сума, що підлягає стягненню - 153 797,55 гривень, - до набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування заяви покликається на те, що 20.09.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. відкрила виконавче провадження №66870689, на підставі виконавчого напису №75856 від 12.06.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною. За даним виконавчим написом на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» стягнуто 153 797,55 грн,00 грн. На її думку, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису, оскільки ним було порушено принцип безспірності заборгованості, позивач не був повідомлений про заборгованість, не було надано виписки по кредитному рахунку, відсутність будь яких договірних відносин з ТОВ «Вердикт Капітал», кредитний договір не був нотаріально посвідчений, пропущено строк вчинення виконавчого напису. Вважає, що в даному випадку належним способом забезпечення позову буде зупинення стягнення за виконавчим написом.

Із доводів позовної заяви, апеляційної скарги та інших матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір, чого ніким із учасників не заперечувалось та не спростовано.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18, також, зазначено, що «застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 20 грудня 2017 № 7861, вчиненого Приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову».

Також, враховуючи, що що 20.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. відкрито виконавче провадження №66870689, на підставі виконавчого напису №75856 від 12.06.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, а позивачка оскаржує такий виконавчий напис в судовому порядку шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, через те, що вважає, що такий виконавчий напис здійснено з порушенням норм чинного законодавства; те, що 23.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. винесено постанову про арешт коштів боржника, слід вважати, що невжиття заходу забезпечення, про який просила позивачка поставило б під загрозу можливість виконання потенційного рішення суду про задоволення позову із усіма його юридичними наслідками, тобто істотно ускладнило чи навіть унеможливило ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких вона звернулася до суду.

Так, вжиття виконавцем заходів щодо виконання виконавчого напису, який потенційно може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, може спричинити додаткові спори, додаткові негативні для позивачки наслідки, усунення яких потребуватиме вжиття додаткових заходів (зокрема, необхідність повернення арештованих та стягнутих коштів), що виключно ускладнить відновлення прав, за захистом яких вона звернулася до суду, а навіть може призвести і до неможливості їх відновлення.

Встановивши, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи навіть унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову із усіма його юридичними наслідками, тобто істотно ускладнити чи навіть унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивачки (у разі задоволення позову), за захистом яких вона звернулася в суд, колегія суддів вважає, що були наявними передбачені законом підстави для застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується у судовому порядку.

Таким чином, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису є адекватним, співмірним позовним вимогам та ефективним способом забезпечення позову.

Вказане відповідає, також, правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 06 квітня 2020 року у справі № 203/1491/19.

Зважаючи на вказане слід вважати доводи заяви та апеляційної скарги обґрунтованими та такі слід задовольнити.

Оскаржувану ж ухвалу слід скасувати з постановленням нової ухвали про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.2-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 05 жовтня 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 66870689, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни №75856 від 12.06.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №014/08-5/9800 СК від 06.03.2006 року за період з 08.04.2021 року по 25.05.2021 року в сумі 153 147,55 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 32 400, 00 гривень; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 42 914,71 гривень; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 гривень; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 гривень; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 гривень; стокова заборгованість за штрафами і пенями становить 77 832,44 гривень; а також плату за вчинення виконавчого напису в розмірі - 650,00 гривень. Загальна сума, що підлягає стягненню - 153 797,55 гривень, - до набрання рішенням суду законної сили.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21 червня 2022 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Р.В. Савуляк

М.М. Шандра