Провадження № 2/947/930/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Кириленко Г.В.

представника ОСОБА_1 адвоката Наседкін О.І.

представник ОСОБА_2 адвокат Коваль О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про перерозподіл часток у праві спільної часткової власності, виділ частини спільного майна, визначення порядку користування земельної ділянки та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного часткового майна в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 просить суд здійснити перерозподіл часток у праві спільної часткової власності, виділити частину з спільного майна, враховуючи розмір часток кожного з співвласників та визначити порядок користування земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до встановлених часток кожного з співвласників.

ОСОБА_2 погоджуючись із необхідність поділу спільної часткової власності, просить суд здійснити його з урахуванням часток яки знаходяться у власності кожного із співвласників без нового перерахунку часток, та визначити порядок користування земельної ділянки.

Фактичним предметом спору є факт здійснення реконструкції ОСОБА_1 належної їй частки домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , яке призвело до її фактичного суттєвого збільшення, що на думку ОСОБА_1 є підставою для здійснення перерахунку часток кожного з співвласників і здійснення поділу спільної часткової власності з урахуванням нових визначених часток , та заперечення ОСОБА_2 який вважає що здійснене ОСОБА_1 реконструкції була здійснена без погодження із іншими співвласниками що є підставою для неврахування даної реконструкції при поділі спільної часткової власності.

Як встановлено судом на підставі договору купівлі-продажу від 14.10.1989 року, посвідченого Третьою одеською державною нотаріальною конторою, батько позивачці ОСОБА_3 придбав Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.04.19993 року ОСОБА_1 отримала у власність Ѕ частку житлового будинку із надвірними спорудами, у АДРЕСА_1 , який у цілому складається з одного житлового будинку, загальною площею 29,4 кв.м і надвірних споруд: « Г» вбиральня, «ж» - душова, №1,4-6 огородження, 1 мостіння, яки розташовані на земельної ділянці розміром 573 кв.м ( т.1 а/с 37).

Право власності ОСОБА_2 на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами , що знаходиться у АДРЕСА_1 , та який складається у цілому з кам`яної житлової будівлі, загальною площею 29,4 кв.м та надвірних споруд: «Г» - вбиральні, « Ж» душ, №1,4,6 огорожа, 1- мостіння, розташованих на земельної ділянці площею 573, кв.м, підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22.04.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Сегенюк С.Б. ( т.2 а/с 29).

З матеріалів справи вбачається , що на земельну ділянку, на який розташоване вказане домоволодіння, Державний Акт не оформлювався, та рішенням виконкому Одеської міської ради №663 від 25.06.1951 року вказана земельна ділянка, площу 573 кв.м., була відведена ОСОБА_4 під індивідуальне житлове будівництво ( т.2 а/с 160, 164,165 ).

Згідно висновку №664 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи , складеним 04.04.2022 року судовим експертом Петровим І.І. ( т.3 а/с 96) в матеріалах справи наявні декілька технічних паспортів на досліджуване домоволодіння: від 30.05.1991р., від 06.09.2019р. та від 03.09.2020р., а також інвентаризаційні відомості від 11.02.1989р.

Технічні паспорти складені на останні періоди - від 06.09.2019р. та від 03.09.2020р. за складом будівель та надвірних споруд, а також за площею приміщень житлового будинку з прибудовами ідентичні між собою, та дещо відрізняються від технічного паспорту від 21.05.2020р. В технічних документах більш ранніх періодів відображені надвірні споруди, які наразі відсутні (знесені) та відсутня (інвентаризаційна відомість від 11.02.1989р.) двоповерхова прибудова до житлового будинку, яка наразі по факту наявна.

За результатами обстеження встановлено, що фактична площа деяких приміщень, та відповідно загальна площа житлового будинку, відрізняється від вказаних вище технічних паспортів, в тому числі технічного паспорту від 21.05.2020р. Фактичний склад надвірних споруд також відрізняється від вказаних технічних паспортів на останні періоди, але співпадає з технічним паспортом від 21.05.2020р.

Згідно з технічним паспортом від 21.05.2020р. та матеріалами топогеодезичної зьомки1 земельна ділянка без частини яка є самозахватом з боку вулиці, має форму близьку до прямокутної, з уступом в районі лівого тильного куту. Ділянка домоволодіння по правій та тильній сторонам (вигляд з АДРЕСА_1 ) межує із суміжними земельними ділянками сусідніх домоволодінь, а по лівій бічній стороні обмелюється внутришньоквартальним проїздом без назви.

Згідно із зазначеним технічним паспортом, на земельній ділянці розташовуються одноповерховий з мансардою житловий будинок літ. «А-Іж» з одноповерховими прибудовами літ. «а», «а1» та двоповерховою прибудовою літ. «аЗ-ІІж», а також надвірні споруди: навіс літ. «И» та мостіння І.

Основною будівлею на земельній ділянці є житловий будинок з прибудовами. Загальна площа приміщень будинку відповідно до експлікації технічного паспорту від 21.05.2020р. складає 129,7 в тому числі по приміщенням (в дужках проставлені літери будівель до складу яких входять відповідні приміщення):.

Група ізольованих приміщень №1, кв.1 : 1-1 - коридор, пл. 2,5 кв.м, (літ. «А-Іж»); -1-2 - кухня, пл. 3,7 (літ. «А-1ж»); 1-3 - житлова, пл. 11,3 кв.м, (літ. «А-Іж»); 1 -5 - коридор, пл. 2,9 кв.м, (літ. «а»); 1-6 - ванна, пл. 3,2 кв.м (літ. «а»); -1-7- веранда, пл. 4,5 кв.м (літ. «а»); Всього по кв. 1: загальна площа 28,1 кв.м .в тому числі житлова - 11,3 к.м.

Група ізольованих приміщень №2 (кв.2 ) 2-1- коридор, пл. 6,9 кв.м (літ. «аЗ-ІІж»); 2-2- кухня, пл. 13,4 м-(літ. «аЗ-ІІж»); -2-4-житлова,пл.18,1 кв. м (літ.«А-Іж»); 2-5- санвузол, пл. 7,3 кв.м (літ. «аЗ-ІІж»); 2-8- житлова, пл. 8,9 кв.м (літ. «а1»); й поверх; 2-9- хол, пл. 18,6 кв.м (літ. «аЗ-ІІж»); 2-10 - підсобне, пл. 13,3 кв.м (літ. «А-ІЖ»); 2-11 - житлова, пл. 15,1кв.м (літ. «аЗ-ІІж»); Всього по кв. 2: загальна площа 101,6 кв.м в тому числі житлова - 42.1 к.в.м.

В ході виконаного експертом натурного обстеження досліджуваного домоволодіння встановлено, що фактичні площі деяких приміщень житлового будинку відрізняються від площ; за вказаним технічним паспортом, а також інших технічних паспортів, які наявні в матеріалах справи. Згідно з виконаними експертом замірами та підрахунками, фактична загальна площа приміщень житлового будинку становить 129,9 м^ (див. додаток №5). Відповідно загальна площа приміщень також дещо відрізняється від площі за технічним паспортом від 21.05.2020р., а також інших технічних паспортів, які наявні в матеріалах справи.

Відповідно до технічного паспорту від 21.05.2020р., висота приміщень які розташовуються в межах основного об`єму (літ. «А-ІЖ») становить 3,0 м, приміщень в прибудові «а» - 2,81 м, а в прибудові «а1» - 2,78 м. Висота приміщень 1-го поверху прибудови «аЗ-ІІж» становить 2,63 м, 2-го - 2,55 м. Висота підсобного приміщення 2-10 мансарди (над літ. «А- Іж») становить 2,0 м, з пониженням до 1,28 м біля Правої бічної стіни (початок стелі з ухилом знаходиться в 1,07 м від стіни).

Рік побудови житлового будинку у технічному паспорті від 21.05.2020р. вказаний 1962-ий. Але відповідно до наявних в матеріалах справи технічних документів по досліджуваному Домоволодінню можна констатувати, що різні об`єми житлового будинку побудовані в різні роки починаючи з першої половини 1950-х років по 30.05.1991р. (дата складання останнього технічного паспорту, після чого склад прибудов житлового будинку вже не змінювався). Відповідно до документів первинно був побудований будинок літ. «А-ІЖ», ПОТІМ в період з 20.05.1953р. по 11.02.1989р. побудовані прибудови літ. «а» і «а1», а в період після 11.02.1989р. до 30.05.1991,- прибудова літ. «аЗ-ІІж».

В конструктивному відношенні житловий будинок являє собою одно-двоповерхову будівлю зі стінами з каменю черепашнику та шлакобетонних блоків (літ. «аЗ-ІІж»), які частково утеплені (Пінопластом (літ. «аЗ-ІІж»). Перекриття виконані по дерев`яних балках з підшивкою дошками, які оштукатурені вапняним розчином По дранці. Дах над будівлею - горищний (над літ. «А-ІЖ» та «аЗ-ІІж»). В об`ємі горища над літ. «А-Іж» влаштовано приміщення мансарди. Дах над будинком з прибудовами - двосхилий з переломами поверхонь схилів, із системи дерев`яних кроквяних ніг (кроквин) та покрівлею з хвилястих азбоцементних листів по дощатій обрешітці.

Внутрішнє планування приміщень досліджуваного житлового будинку - роздільне, складається з двох груп ізольованих приміщень, які мають окремі входи з прилеглої земельної ділянки. Ці групи ізольованих приміщень в технічному паспорті від 21.05.2020р. відмічені як квартира АДРЕСА_2 та квартира АДРЕСА_1 .

В ході виконаного натурного обстеження встановлено, що на даний час група приміщень 1422 (кв.2) за технічним паспортом займає сім`я ОСОБА_1 та приміщення експлуатуються згідно з функціональним призначенням у якості житла. Група приміщень №1 (кв.1) на даний час ніяк не використовується, але доступ до них експерту був наданий представником ОСОБА_5 з підтвердженням, щ;о ця група приміщень знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_2 . Тобто експерт констатує, що незважаючи на те, що в правовстановлюючих документах вказані лише ідеальні частки співвласників, без закріплення: за кожним з них конкретних приміщень житлового будинку, на даний час склався певний фактичний порядок користування приміщеннями житлового будинку згідно з яким у фактичному користуванні ОСОБА_2 знаходиться група приміщень №1 (кв.1), а у фактичному користуванні ОСОБА_1 група приміщень №2 (кв.2) за технічним паспортом від 21.05.2020р. Причому такій розподіл на дві групи ізольованих приміщень (квартир) був зафіксований станом на 02.1989р. (див. інвентаризаційну відомість від 11.02.1989р., додаток №2), тобто можна констатувати, що роздільний порядок фактичного користування приміщеннями житлового існує вже багато років.

Але згідно з наявними в материалах справи інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № та №221080223 від 20.08.2020р. (м.с., Т.1, Л.Л.218, 219) зареєстровані квартири за даною адресою відсутні. Тобто вказаний в даному технічному паспорті, а також в інших наявних технічних паспортах (виключення лише технічний паспорт від 03.09.2020р.) розподіл приміщень житлового будинку по квартирам фіксує лише фактичне планування будинку на групи ізольованих приміщень, а не їх правовий статус у якості квартир.

Частина домоволодіння АДРЕСА_1 , яка в технічному паспорті від 21.05.2020 р. позначена як квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 101,6 кв.м, та в цілому складається з приміщень І поверху: 2-1 - коридору, площею 6,9 кв.м; 2-2 - кухні, площею 13,4 кв.м; 2-4 - житлової, площею 18,1 кв.м; № 2-5 - санвузлу, площею 7,3 кв.м; 2-8, житлової, площею 8,9 кв.м, та приміщень II поверху: 2-9 - холу, площею 18,6 кв.м; 2-10 - підсобного приміщення, площею 13,3 кв.м; 2-11 - житлової, площею 15,1 кв.м, фактично складає 17/20 ідеальної частки у праві спільної часткової власності на зазначене домоволодіння.

Відповідно решта частина вказаного домоволодіння, яка в технічному паспорті від 21.05.2020р. позначена як квартира АДРЕСА_2 , складає 3/20 ідеальної частки у праві спільної часткової власності на зазначене домоволодіння.

Згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №185338086 від 18.10.2019р. та №221080880 від 20.08.2020р., розмір частки, склад нерухомого майна, власник та підстави для виникнення права власності станом на дати їх складення не змінилися (матеріали справи, том 1, листи 19,49,76,220,241).

Поділ житлового будинку з надвірними спорудами з урахуванням саме ідеальних часток належних співвласникам можливий у єдиний спосіб, та лише з частковим відступом від нього, а саме: закріплення приміщення санвузла 1-9 згідно технічного паспорту від 03.09.2020р. за блоком приміщень які відходять ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 ; без урахування огорожі №1-2 за технічним паспортом від 03.09.2020р. з огляду на їх відсутність по факту; з урахуванням навісу та мощення, які наявні по факту, але не відображені в технічному паспорті від 03.09.2020р.

Наочне відображення поділу житлового будинку згідно з поставленим питанням ухвали суду з частковим відступом від нього в частині закріплення приміщення санвузла 1-9 за блоком приміщень ОСОБА_1 , представлено у графічному додатку №5. Лінія розділу проходить по зовнішній грані торцевої стіни літ. «Аі-2», далі з поворотом праворуч по осі стіни між приміщенням 1-8 і 1-9, 1-10, далі з поворотом ліворуч по осі стіни між приміщенням 1-8 і 1-10 до зовнішньої грані повздовжньої стіни літ. «А1-2».

При цьому експерт відмічає, що вказаний варіант поділу не відповідає фактичному порядку користування приміщеннями житлового будинку, а саме - житлові кімнати 1-7 і 1-8, які відходять до ОСОБА_2 , знаходяться у фактичному користуванні ОСОБА_1 . Дослідження по порядку користування земельною ділянкою відповідно до даного варіанту поділу житлового будинку та надвірних споруд наведені в дослідженнях по шостому питанню ухвали суду, а наочне відображення порядку користування ділянкою представлено у графічному додатку №6.

Відповідно до виконаних досліджень (див. Висновок експертизи №663/624 від 21.03.2022р., т. 3 а/с 2 ), площа досліджуваної земельної ділянки в межах забудови кварталу складає 632 кв.м, а площа ділянки, яка виступає за межі забудови кварталу, тобто є самозахватом з боку АДРЕСА_1 , складає 98 кв.м. Таким чином, до розрахунків по поставленому питанню експертом приймається визначена площа ділянки, яка не є самозахватом і дорівнює 632 м відповідно до обґрунтувань, докладно викладених у Висновок експертизи №663/624 від 21.03.2022p.

Виходячи з характеристик досліджуваної земельної ділянки, розташування на неї житлового будинку та надвірних споруд, експертом пропонується варіант визначення порядку користування ділянкою, який представлений в графічному додатку №6. Даний варіант характеризується наявністю площ, на які накладається сервітут на право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд, а також площі яка залишається у сумісному користуванні обох співвласників. Наявність площі, яка зачищається у сумісному користуванні ОСОБА_2 і ОСОБА_1 обумовлена тим, що: - лінія поділу по першому поверху не відповідає в вертикальній площині лінії поділу мансарди за даним варіантом поділу житлового будинку - вхід в приміщення ОСОБА_1 розташовується поряд з вікнами житлової кімнати 1 - S. яка переходить в користування ОСОБА_2 за даним варіантом поділу житлового будинку (кімната 1-8 знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_1 )

Площа, яка залишається у сумісному користуванні обох співвласників за запропонованим варіантом порядку користування складає 20 кв.м, відповідно площі які мають відійти в користування кожного з співвласників становлять: (632- 20) м:2 * 1/2 = 306 кв.м.

Лінія, яка розділяє вказані вище площі земельної ділянки в графічному додатку №6 доказана червоним кольором.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Правовідносини пов`язані із поділом спільної часткової власності врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК України ).

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Системний аналіз правових норм статей 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

У відповідності до вимог ч.3-5 ст. 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. . Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників.

У даному випадку суд виходить з того, що здійснене ОСОБА_1 прибудова , яка фактично збільшила розмір частки, була проведена без згоди співвласників а тому, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 357 ЦК України, не може бути підставою для зміни розміру часток у спільної часткової власності, що є підставою для відмови у даних позовних вимогах ОСОБА_1 .

В свою чергу здійснене прибудови, які здійснені ОСОБА_1 є такими що порушують право ОСОБА_2 на виділ належної йому частки та визначення порядку користування земельної ділянки, тому як при залишенні вказаних прибудованих приміщень у власності ОСОБА_1 не можливо а ні виділу частки у домоволодіння, яка б відповідала хоча б близько ідеальним часткам співвласників, а ні здійснення визначення порядку користування земельної ділянки.

Допитані за клопотанням сторони позивача свідки у судових засіданнях не підтверджували факт узгодження проведення ОСОБА_1 або її чоловіком ОСОБА_6 реконструкції з співвласниками, а надавали пояснення лише стосовно того, що дійсно сім`я ОСОБА_7 здійснювала відповідні будівельні роботи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів) , що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( ч.1 ст. 76 ЦПК України).

Засобами доказування, відповідно до положень ч.2 ст. 76 ЦПК України, є : 1) письмові, речові та електронні докази; 2) висновки експертів; 3) показання свідків.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування ( ч.2 ст. 78 ЦПК України).

Висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством ( ч.1 ст. 102 ЦПК України).

При розгляді даної справи суд, проаналізувавши надані сторонами докази та висновок експертів, приходить до висновку що єдиним можливим доказом, на підтвердження можливості, здійснення поділу спільної часткової власності , виходячи із можливості застосувати при виділі частку яка є такою що найближче відноситься до ідеальної частки, є висновок згідно варіанту поділу житлового будинку з надвірними спорудами відповідно до відповіді на друге питання висновку №664 судової будівельно-технічної експертизи від 04.04.2022 року виконаної судовим експертом Петровим І.І. ( т.3 а/с 96), а стосовно визначення порядку користування земельною ділянкою площею 632 кв.м, яка фактично знаходиться у користуванні співвласників 2 згідно якого кожному з співвласників виділяється у користування по 306 кв.м, відповідно до поділу житлового будинку з частковим відступом від варіанту згідно другого питання та відповіді на шосте питання представленого у графічному додатку №6 зазначеному у висновку №664 судової будівельно-технічної експертизи від 04.04.2022 року виконаної судовим експертом Петровим І.І., ( т.3 а/с 96) .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) про перерозподіл часток у праві спільної часткової власності, виділ частини спільного майна, визначення порядку користування земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 .

Задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного часткового майна в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Виділити ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) у власність у натурі 41/100 частину житлового будинку з надвірними спорудами, за адресою АДРЕСА_1 згідно варіанту поділу житлового будинку з надвірними спорудами відповідно до відповіді на друге питання зазначеному у висновку №664 судової будівельно-технічної експертизи від 04.04.2022 року виконаної судовим експертом Петровим І.І., оригінал якого міститься у матеріалах справи ( т.3 а/с 96) та який є невід`ємною частиною рішення.

Виділити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у власність у натурі 59/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, за адресою АДРЕСА_1 згідно варіанту поділу житлового будинку з надвірними спорудами відповідно до відповіді на друге питання висновку №664 судової будівельно-технічної експертизи від 04.04.2022 року виконаної судовим експертом Петровим І.І., оригінал якого міститься у матеріалах справи ( т.3 а/с 96) та який є невід`ємною частиною рішення.

Встановити порядок користування земельною ділянкою фактичною площею 632 м.2 по 1/2 ідеальної частки співвласників ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 згідно якого кожному з співвласників виділяється у користування по 306 м.2.,відповідно до поділу житлового будинку з частковим відступом від варіанту згідно другого питання та відповіді на шосте питання представленого у графічному додатку №6 зазначеному у висновку №664 судової будівельно-технічної експертизи від 04.04.2022 року виконаної судовим експертом Петровим І.І., оригінал якого міститься у матеріалах справи ( т.3 а/с 96) та який є невід`ємною частиною рішення.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 12.12.2022 року.

Суддя Луняченко В. О.