Справа № 369/4669/22
Провадження № 2/369/4211/22
РІШЕННЯ

Іменем України

12.12.2022 року м. Київ

Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарях судових засідань Житар А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в спрощеному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року позивач ОСОБА_1 подала до Києво-Святошинського районного суду Київської області позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 03 лютого 2018 року між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено шлюб, про що 03 лютого 2018 року складено відповідний актовий запис № 172, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому, Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, виданим 08 грудня 2010 року.

Від даного шлюбу у них народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 , виданим 17 травня 2019 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 11 лютого 2021 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Спільне проживання у них з відповідачем не склалося, їхній шлюб носить виключно формальний характер. Відповідач не приділяє їй, як дружині, уваги, не цікавиться її інтересами, що й призвело до того, що вона звернулась до суду з позовом про розірвання їхнього з ним шлюбу.

Через ситуацію в країні, з метою захисту життя та здоров"я неповнолітніх дітей вона була вимушена виїхати за межі України. На даний час їхні неповнолітні діти проживають з нею та перебувають на її повному утриманні.

Незважаючи на свій обов`язок, відповідач ОСОБА_2 , не приділяє належної уваги дітям та не приймає участі в утриманні наших неповнолітніх дітей. Будь-яка письмова чи усна домовленість щодо його участі в утриманні дітей між нами відсутня.

Відповідач працює, є державним службовцем і має стабільний дохід.

Вона змушена самостійно забезпечувати наших дітей, зокрема харчуванням, іграшками та усім необхідним для їх розвитку.

Утримання та виховання двох малолітніх дітей є нелегким тягарем для неї, як одинокої матері, що й зумовило необхідність її звернення до суду.

При призначенні розміру аліментів просила суд врахувати ті обставини, що відповідач ОСОБА_2 має задовільний стан здоров`я, має задовільний матеріальний стан, постійний дохід, у нього відсутні аліментні зобов`язання щодо утримання інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків.

Враховуючи щомісячні витрати на утримання дітей та їх належного забезпечення, зокрема харчування, навчання, придбання одягу обгрунтованим та достатнім позивач вважає розмір аліментів 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_2 .

З урахуванням даних обставин, просила суд стягнути аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частина від всіх видів заробітків (доходів), щомісячно.

На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Вона не працює і доходу не має. Утримувати себе, та своїх неповнолітніх дітей вона має можливість, тільки завдяки матеріальній допомозі своєї матері.

На даний час, з метою забезпечення безпеки своїм неповнолітнім дітям, вона перебуває та тимчасово проживає з ними за кордоном. Влаштуватись на роботу вона позбавлена можливості, оскільки її сину - ОСОБА_4 лише у вересні виповниться два роки і він потребує її догляду.

Враховуючи всі ці обставини є очевидним факт, що вона потребує матеріальної підтримки від відповідача до досягнення нашим сином - ОСОБА_4 трирічного віку.

При призначенні розміру аліментів просила суд врахувати ті обставини, що відповідач ОСОБА_2 має задовільний стан здоров`я, задовільний матеріальний стан, постійний дохід, у нього відсутні аліментні зобов`язання щодо утримання інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків.

На підставі вищевказаного позивачка просила суд стягнути аліменти з відповідача, ОСОБА_2 , на її користь на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття дітьми.

Стягнути аліменти з відповідача, ОСОБА_2 , на її, ОСОБА_1 , користь та на її утримання, в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень щомісячно, до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

09 серпня 2022 року через канцелярію суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву про стягнення аліментів, який обґрунтований тим, що 03 лютого 2018 року між ними було укладено шлюб.

У вересні 2018 року позивач звільнилась із ДП «Документ» та по сьогоднішній день не працює, тобто повністю перебувала на його утриманні, разом з їхніми малолітніми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . На даний час у позивачки неадекватна поведінка і 04 серпня 2022 року під час діалогу з представниками Міжнародного комітету Червоного Хреста в Німеччині, йому стало відомо, що процедура передачі його малолітніх дітей на територію України майже закінчена.

Таким чином, на підставі вищевказаного просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

02 листопада 2022 року позивачкою на адресу суду було подано відповідь на відзив на позовну заяву, у якому вона просила суд позов задовольнити у повному обсязі, оскільки вона самостійно не зможе забезпечувати синів, оскільки на даний час не має можливості працювати, тому що син ОСОБА_5 не досяг трирічного віку.

Крім того у своєму відзиві просила суд стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6500 грн.

У судове засідання 03.11.2022 позивач не з`явилася. Подала до суду заяву у якій просила суд позов задовольнити у повному обсязі та розгляд справи провести без її участі.

Відповідач 03.11. 2022 в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі. Заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що 03 лютого 2018 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , було укладено шлюб, про що 03 лютого 2018 року складено відповідний актовий запис № 172, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому, Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, виданим 08 грудня 2010 року.

Від даного шлюбу у них народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 , виданим 17 травня 2019 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 11 лютого 2021 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За положеннями ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач є чоловіком працездатного віку, відомостей про незадовільний стан його здоров`я відповідачем суду не надано.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч. 2 ст. 182 СК України).

Водночас високий заробіток (дохід) платника аліментів не може слугувати підставою для зменшення частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину.

Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей, передбачених статтею 188 СК України, судом не встановлено.

Аліменти повинні бути стягнуті у частці від доходу платника аліментів, тобто у спосіб, обраний позивачем.

Враховуючи викладене вище, враховуючи обставини, що зазначені позивачем, суд приходить до висновку, що присудження аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача відповідає інтересам дітей і не порушує права кожної із сторін. Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З урахуванням вказаної норми, аліменти підлягають стягненню з 10.06.2022 і до досягнення дітьми повноліття.

З приводу стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, судом зазначається наступне.

Згідно 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

За змістом ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо перебування відповідача у працездатному віці, відсутності даних про наявність інших осіб на його утриманні, приймаючи до уваги те, що суд прийшов до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн., щомісячно до досягнення дитиною, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

З приводу стягнення витрат на професійну правову допомогу, судом зазначається наступне.

В матеріалах справи наявний ордер адвоката Лукашук Вікторії Олександрівни про надання правової допомоги від 23.05. 2022 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю за №403 від 07.12. 2007 року за №20.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст.59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Звертаючись до суду позивач не надала договір про надання юридичних послуг укладеного між позивачкою ОСОБА_1 та адвокатом Барилюк Оксаною Антонівною та акт про надання юридичних послуг.

При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 15 ЦПК України.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею пронесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 в справі № 372/1010/16-ц, який з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватися судом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За таких обставин, підстави для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з правничою допомогою, відсутні.

За змістом пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76 - 81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 - 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 10 червня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 10.06.2022 і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992, 40 грн. ( дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Т.В. Дубас