Справа № 188/78/22
Провадження № 4-с/188/4/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Місюра К.В.

при секретарі: Хандрига Л.І.

за участю представників сторін:

від заявника: ОСОБА_1

від заінтересованих осіб: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерство юстиції, ОСОБА_2 про визнання рішення, дій державного виконавця неправомірними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, відповідно до якої просить визнати неправомірними дії, бездіяльність державного виконавця Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бухтіярової Є.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 188/548/15-ц, виконавче провадження ВП № 48473797.

В обґрунтування скарги зазначає, що з серпня 2015 року в Першотравенському міському відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження ВП № 48473797, де боржником є ОСОБА_2 . 18.06.2019 року виконавче провадження передано старшому державному виконавцю Бухтіяровій Є.В. Скаржник не погоджується з діями вказаного державного виконавця в межах виконання виконавчого листа № 188/548/15-ц, оскільки вважає, що протягом тривалого часу, а саме: з 07.04.2021 року і до початку січня 2022 року державний виконавець вчинив бездіяльність, а саме: жодного разу за вказаний період не провів перевірку майнового стану боржника за місцем його реєстрації, що і зумовило його звернення до суду з відповідною скаргою.

Заявник в судовому засіданні підтримав скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник Першотравенського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бухтіярова Є. в судовому засіданні, що відбулося 24.11.2022р., заперечувала проти задоволення скарги, вважаючи її необґрунтованою, безпідставною, недоведеною, та такою, що ґрунтується на власній думці та припущеннях заявника, у зв`язку з чим скарга не підлягає задоволенню. Вважає свої дії законними та такими, що вчинені з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Зацікавлена сторона ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, місце перебування якого суду невідомо, ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 18.01.2022р. останнього оголошено у розшук.

Враховуючи строки розгляду скарги, передбачені ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні заявника та державного виконавця, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні Першотравенського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження ВП № 48473797 про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів.

16.05.2019 року державним виконавцем винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження. Згідно ухвали Петропавлівського районного суду від 04.03.2019 року № 188/548/15-ц замінили стягувача ОСОБА_3 на правонаступника ОСОБА_1 .

18.06.2019 року вищезазначене виконавче провадження передано старшому державному виконавцю ОСОБА_4 .

19.06.2019 року державним виконавцем направлено запит до Дніпропетровського обласного адресно-довідкового бюро, щодо реєстрації місця проживання боржника.

За допомогою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна сформовано інформаційну довідку відповідно до якої встановлено, що за боржником майно не зареєстровано.

З метою виявлення майна боржника, на яке можливо звернути стягнення та офіційного доходу, державним виконавцем направлено запити до органів ПФУ та ДФС. Згідно відповіді встановлено, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення.

23.07.2019 року за вих. № 5673 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено до виконання в банківські установи, а саме в ПАТ "Креді Агріколь Банк", Центральна філія "Кредо Банк", АТ "УкрСиббанк", ПАТ "Сіті Банк", АТ "Прокредит Банк", АБ "УкрГазбанк", АТ "ОТП Банк", ПАТ "ІНГ Банк Україна", ПАТ "Пумб", ПАТ КБ "Правекс Банк", ПАТ "УкрсоцБанк", ПАТ "Альфа-Банк", АТ "Райффайзен Банк Аваль".

23.07.2019 року за вих. №5671 державним виконавцем направлено запит до Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області, щодо надання інформації про отримання пенсійних виплат та місцезнаходження пенсійної картки (справи) боржника.

23.07.2019 року за вих. №5668 державним виконавцем направлено запит до ТСЦ 1249 Регіонального сервісного центру МВС у Дніпропетровській області, щодо надання інформації про наявність будь-якого рухомого майна, що зареєстроване за боржником.

23.07.2019 року за вих. №5669 державним виконавцем направлено запит до Державної прикордонної служби України, щодо надання інформації про наявність закордонного паспорта та перетинання боржником кордону.

30.07.2019 року до відділу надійшла відповідь з Дніпропетровського обласного адресно-довідкового бюро згідно якої боржник зареєстрований в АДРЕСА_1 .

08.08.2019 року надійшла відповідь з ТСЦ 1249 Регіонального сервісного центру МВС у Дніпропетровській області, згідно якої транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

19.08.2019 року державним виконавцем повторно сформовані запити до органів ПФУ та ДФС та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

20.08.2019 року надійшла відповідь Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області, згідно якої боржник не перебуває на обліку в Дніпропетровській області, як отримувач пенсійних виплат.

Згідно відповідей АТ «Сітібанк», АТ «Кредобанк», АТ «ПроКредит Банк», АТ «ІНГ Банк Україна», АБ «Укргазбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль» боржник ОСОБА_2 , в вищезазначених банках не має відкритих рахунків.

26.02.2020 року направлено запит до ПФУ №16 (де раніше перебувала пенсійна справа боржника), для надання інформації, стосовно того, до якої країни та в якому році була передана пенсійна картка (справа) боржника.

04.03.2020 року надійшла відповідь від ПФУ №16, згідно якої встановлено, що боржник вибув до Росії, Республіка Бурятія, м. Заіграєво з 01.11.2016 року.

За допомогою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна сформовано інформаційну довідку відповідно до якої встановлено, що за боржником майно не зареєстровано.

З метою виявлення майна боржника, на яке можливо звернути стягнення та офіційного доходу, державним виконавцем направлено запити до органів ПФУ та ДФС. Згідно відповіді встановлено, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення.

14.12.2020 року за допомогою АСВП сформовано запит, щодо надання інформацію, щодо перетину кордону боржника. Згідно відповіді, боржник кордон не перетинав.

30.12.2020 року за допомогою АСВП сформовано запит, щодо надання інформацію, щодо перетину кордону боржника. Згідно відповіді, боржник кордон не перетинав.

За допомогою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна сформовано інформаційну довідку відповідно до якої встановлено, що за боржником майно не зареєстровано.

З метою виявлення майна боржника, на яке можливо звернути стягнення та офіційного доходу, державним виконавцем направлено запити до органів ПФУ та ДФС. Згідно відповіді встановлено, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення.

11.02.2021 року за допомогою АСВП сформовано запит, щодо надання інформацію, щодо перетину кордону боржника. Згідно відповіді, боржник кордон не перетинав.

17.02.2021 року повторно винесено постанову про арешт майна боржника та постанову про арешт коштів боржника.

17.02.2021 року повторно (письмово) направлено запит до Державної прикордонної служби України, щодо надання інформації щодо перетину кордону боржника. Відповідь на даний час не надходила.

13.04.2021 року начальником відділу здійснено виїзд за місцем реєстрації боржника, але встановити майно, на яке можливо звернути стягнення не вдалося у зв`язку з тим, що двері будинку ніхто не відчинив, зайти на територію домоволодіння не є можливим.

17.09.2021 року повторно здійснено виїзд за реєстрацією боржника та зі слів сусідів встановлено, боржник за відомою адресою не проживає близько 5-6 років.

24.09.2021 року направлено запит до Петропавлівської селищної ради, для надання інформації, щодо проживання боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно якого надано відповідь, стосовно того, що боржник за вказаною адресою не проживає та надано акт депутата ОСОБА_5

30.09.2021 року на запит державного виконавця надано відповідь Петропавлівської селищної ради, згідно картотеки зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , такі особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8

21.12.2021 року здійснено виїзд державного виконавця Петропавлівського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на доручення державного виконавця Першотравенського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), за адресою боржника в смт. Петропавлівка, вул. 40 років Жовтня, 32 та зі слів ОСОБА_9 встановлено, що боржник ОСОБА_2 за даною адресою не проживає, місце знаходження боржника невідоме.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 18.01.2022р. боржника ОСОБА_2 оголошено в розшук.

Звертаючись до суду з даною скаргою і обґрунтовуючи її, заявник фактично не погоджується з діями державного виконавця, точніше вважає їх бездіяльністю та такими, що ніяк не пов`язані зі своєчасним, повним і неупередженим виконанням судових рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як встановлено в судовому засіданні, заявник не погоджується з довготривалою бездіяльністю державного виконавця, вважає що посадова особа, яка повинна вчиняти всі дії на виконання рішення суду, станом на день розгляду скарги так і не виконала рішення суду, чим порушила діюче законодавство.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами зведеного виконавчого провадження № 70139658, державним виконавцем дотримано вимоги Закону України «Про виконавче провадження» при виконанні рішення суду.

Також при дослідженні обставин справи та доказів в судовому засіданні судом не встановлено жодних порушень державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» в частині зобов`язання державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, оскільки обґрунтуванням скарги було порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо обов`язку державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, суд, після з`ясування всіх обставин справи, не вбачає доказів обґрунтованості скарги, вважаючи її неконкретною та такою, що не містить конкретних фактів, підтверджуючих протиправність дій державного виконавця та порушення ним норм чинного законодавства.

Незгода скаржника з діями державного виконавця базується лише на його власній думці та на неприйнятті даних фактів, оскільки, як було зазначено вище, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що всі дії державного виконавця, в тому числі і оскаржувані, були направлені на виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушень, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки обов`язковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника, а такого в судовому засіданні встановлено не було, суд не вбачає підстав для задоволення скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії державного виконавця, є такими, що не суперечать вимогам чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, ухвалене судом відповідно до норма матеріального права із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя К. В. Місюра