Справа № 127/4707/22
Провадження № 2/127/695/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Волхової М.А.,

представника позивача Михніцького Г.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа Банк» (нова назва АТ «СЕНС БАНК») до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому, враховуючи уточнення позовних вимог, просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за генеральним договором №051/8-6739 від 28.12.2007 року з врахуванням додаткової угоди №051/8-6740 від 28.12.2007 року до генерального договору «051/8-6739 від 28.12.2007 року, яка станом на 31.12.2021 року становить 114 441,59 доларів США, а саме: 48 022,06 доларів США сума заборгованості за кредитом, 66 419,53 доларів США сума заборгованості за відсотками, на користь АТ «Альфа-Банк», шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності.

Позов мотивований тим, що між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_1 28.12.2007 року було укладено Генеральний договір №051/8-6739, відповідно до умов якого Кредитор зобов`язався надати Позичальнику (Відповідачу) кредит в сумі 50 000 доларів США, а Позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в строки та на умовах, що передбачені договором. Кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит. Однак Відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 31.12.2021 року виникла заборгованість в розмірі 114 441,59 доларів США, з яких: 48 022,06 доларів США сума заборгованості за кредитом, 66 419,53 доларів США сума заборгованості за відсотками. 28.12.2007 року з метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором між Кредитором та Іпотекодавцем, яким є ОСОБА_1 (Відповідач), було укладено Іпотечний договір, відповідно до якого останній передав Кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 . Відповідно до п.4.5 Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено Іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, шляхом передачі права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань ст.37 Закону України «Про іпотеку» шляхом продажу предмета іпотеки Іпотекодержателем від свого імені будь якій особі на підставі договору купівлі-продажу згідно ст.38 цього Закону. Ринкова вартість квартири, згідно Звіту про незалежну оцінку майна від 12.01.2022 року ТОВ «Незалежна експертна компанія», складає 781 300 гривень. Викладене стало підставою для звернення позивачем до суду з цим позовом до відповідача.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.04.2022 року відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження; учасникам справи роз`яснено право на подання заяв по суті справи у встановлені судом у цій ухвалі строки.

24.05.2022 року на електронну адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просила відмовити в задоволенні позову у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Відзив мотивований тим, що АТ «Укрсоцбанк» повідомленням №123/18 від 07.09.2018 року звертався до ОСОБА_1 з вимогою про сплату заборгованості за кредитом та відсотками в повному обсязі, що свідчить про використання Банком свого права звернутися до Позичальника з вимогою про дострокове виконання зобов`язань за кредитом (ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України). Таким повідомленням банк змінив строки виконання зобов`язань за кредитним договором. З врахуванням вимог ст.256,257,266 ЦК України представник відповідача вважає, що строк позовної давності для пред`явлення Позивачем до Відповідача вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки закінчився 07.09.2021 року. Разом з відзивом представник відповідача надіслала заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності на підставі ч.4 ст.267 ЦК України.

27.05.2022 року від представника позивача ОСОБА_3 до суду надійшла заява, в якій представник заперечив проти застосування наслідків спливу строку позовної давності, оскільки ОСОБА_1 вимогу про повне дострокове виконання зобов`язань, на яку посилається представник відповідача, не отримував, що встановлено в рішенні Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2019 року у справі №127/565/19, залишеного в силі рішеннями апеляційної та касаційної інстанції. Враховуючи, що вимога про повне дострокове виконання зобов`язання не була вручена позичальнику то посилання на неї відповідачем як підставу настання строку погашення кредиту є безпідставним. Представник позивача вважає, що кінцева дата погашення кредиту залишилась незмінною 05.12.2022.

Інших заяв по суті спору матеріали справи не містять.

Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 01.06.2022 року та 20.06.2022 року вирішено проводити судові засідання у справі в режимі відеоконференції.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі з підстав, що наведено у його заявах по суті спору. Вказав, що позивач раніше не міг реалізувати своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки оскільки діяв мораторій на задоволення вимог кредитора за рахунок іпотечного майна. Окрім того зазначив, що досудова вимога на яку посилається сторона відповідача в розумінні закону є нечинною, оскільки відповідач її не отримував, що підтверджено рішенням суду касаційної інстанції. Також зазначив, що на даний час назву позивача змінено на АТ «Сенс Банк», що просив врахувати при ухваленні рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про день, час та місце розгляду справи завчасно та належним чином.

Суд, заслухавши в судовому засіданні представника позивача ОСОБА_3 , дослідивши матеріали цивільної справи, дослідивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 28.12.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений генеральний договір №051/8-6739, відповідно до п.п.1,3 якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит в сумі 50 000,00 доларів США на строк з 28.12.2007 року по 05.12.2022 року (а.с.5-8).

Цього ж дня між сторонами укладено додаткову угоду №051/8-6740 до генерального договору про здійснення кредитування №051/8-6739, в п.1 якої зазначено, що кредит надається у формі не відновлюваної кредитної лінії окремими частинами зі сплатою 13,5 % річних та комісій, види, розміри та строки яких визначені в п.6 цієї угоди; в п.3 угоди зазначено, що кредит надається на строк з 28.12.2007 року по 05.12.2022 року включно; повне погашення кредиту має бути здійснено не пізніше останнього дня вищевказаного строку. Погашення кредиту здійснюється частинами у валюті кредиту в сумі не менш ніж 282,49 доларів США на позичковий рахунок № НОМЕР_1 щомісячно до 5 числа, починаючи з квітня 2008 року по листопад 2022 року (включно) та з кінцевою датою погашення кредиту до 05.12.2022 року в сумі 281,76 доларів США (а.с.60-61). Сплата відсотків за користування кредитом здійснюється в валюті кредиту на рахунок № НОМЕР_2 щомісячно до 5 числа включно місяця, наступного за місяцем, за який нараховано проценти (п.4.1).

28.12.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (Іпотекодавець) був укладений іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Вінницького МНО Ткачук М.В. 28.12.2007 року за реєстровим №5083 (а.с.9-10).

За п.1 Іпотечного договору Іпотекодавець передав в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання зобов`язань за генеральним договором №051/8-6739 та додатковою угодою до нього №051/8-6740 від 28.12.2007 року, укладеними між сторонами, нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.4.1 Іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем основного зобов`язання Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 , згідно Звіту про незалежну оцінку майна ТОВ «Незалежна експертна компанія» від 12.01.2022 року, складає 781 300 гривень (а.с.15).

Згідно виписки по особовому рахунку № НОМЕР_1 , 28.12.2007 року перераховано на поточний рахунок ОСОБА_1 кошти в сумі 50 000 доларів США (а.с.62-63). З вересня 2008 року позичальник допускав прострочення по поверненню тіла кредиту та відсотків.

07.09.2018 року АТ «Укрсоцбанк» за вих. №123/18 направлено на адресу ОСОБА_1 повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, в якому Банк вимагав від Позичальника сплатити борг за кредитним договором №051/8-6739 від 28.12.2007 року, який станом на 23.08.2018 року становив 117 438,34 доларів США (еквівалент 3 274 825,43 гривень) (а.с.53-54). В повідомленні попереджено Позичальника про те, що в разі невиконання цієї вимоги протягом тридцятиденного строку Банк має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку ст.37 Закону України «Про іпотеку».

АТ «Укрсоцбанк» в позасудовому порядку звернулося до державного реєстратора з метою державної реєстрації права власності на Іпотечне майно - об`єкт нерухомого майна: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за АТ «Укрсоцбанк».

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2019 року у справі №127/565/19, яке залишено в силі судами апеляційної та касаційної інстанції, визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 44397702 від 04.12.2018 року прийняте державним реєстратором Козловським Миколою Сергійовичем Вінницької філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за Акціонерним товариством «УкрСоцбанк», ; визнано протиправним та скасовано запис про право власності №29246499 від 30.11.2018 року здійснений державним реєстратором Козловським Миколою Сергійовичем Вінницької філії Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за Акціонерним товариством «УкрСоцбанк», (а.с.71-84).

Вказаним рішенням встановлено, що повідомлення №123/18 від 07.09.2018 року (та 23.10.2018 року), які направлялися Банком ОСОБА_1 , останнім не отримано.

Згідно статуту АТ «Альфа-Банк», затвердженого рішенням Спільних загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» та АТ «Укрсоцбанк» від 21.11.2019 протокол №1/2019, АТ «Альфа-Банк» створений у формі акціонерного товариства та є правонаступником, зокрема, всього майна, прав та зобов`язань АТ «Укрсоцбанк» (первинна назва Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк») (а.с.19-21).

30.11.2022 АТ «Альфа Банк» змінив свою назву на АТ «Сенс Банк», що вбачається з копії відповідної виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. (а.с. 129).

Наразі ОСОБА_1 заборгованість за договором №051/8-6739 від 28.12.2007 року не погашено, станом на 31.12.2021 року заборгованість ОСОБА_1 за договором №051/8-6739 від 28.12.2007 року склала 114 441,59 доларів США, з яких: 48 022,06 доларів США сума заборгованості за кредитом, 66 419,53 доларів США сума заборгованості за відсотками (а.с.11-12).

Враховуючи наявність вищезазначеної заборгованості позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення цієї заборгованості.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 Закону України «Про іпотеку». (ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»)

Відповідно до статей 12 і 33 Закону України «Про іпотеку» одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки.

Підставами звернення стягнення на предмет іпотеки є рішення суду, виконавчий напис нотаріуса або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

Закон України «Про іпотеку» визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий (захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса)) або самозахист (договір про задоволення вимог іпотекодержателя).

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки. У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Аналогічні за суттю (але не за змістом) умови містить Іпотечний договір від 28.12.2007 року (п.4.6).

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 29 травня 2019 року

у справі № 310/11024/15-ц (провадження № 14-112цс19) вказала, що способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду (стаття 39 Закону України «Про іпотеку») є: реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (статті 41-47 Закону України «Про іпотеку»); продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону України «Про іпотеку), (застосована редакція закону, який діяв станом на час виникнення спірних правовідносин).

Положеннями частини першої статті 41 Закону України «Про іпотеку», у редакції, чинній на час ухвалення цього рішення передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Отже, застосування такого способу захисту права, як звернення стягнення на предмет іпотеки, пов`язане виключно з невиконанням основного зобов`язання у встановлений строк (термін).

Для застосування такого способу захисту своїх прав як звернення стягнення на предмет іпотеки необхідно не тільки встановити факт невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання, але й розмір заборгованості, в рахунок погашення якої буде звернуто стягнення.

Позивач обґрунтовував своє звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки тим, що відповідач не виконав зобов`язання за договором позики належним чином, оскільки допустив утворення заборгованості.

Встановлено та не заперечується сторонами у справі отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором. Розрахунок заборгованості здійснений позивачем стороною відповідача у справі не оспорюється.

Відповідач/представник відповідача свої заперечення проти позову, з поміж іншого, ґрунтували на обставинах пропуску позивачем строку позовної давності.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Суд прийшов до висновку, що права позивача є порушеними та підлягають захисту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, розмір якої суд розраховує самостійно.

Так, суд погоджується з твердженнями сторони відповідача, що кредитор пред`явивши 07.09.2018 вимогу про сплату заборгованості у повному обсязі змінив строк виконання зобов`язання відповідно до ст. 1050 ЦК України і з цього часу почав свій перебіг строк позовної давності.

Про зміну строку виконання зобов`язання в повному обсязі беззаперечно свідчить юридичний факт реалізації позивачем свого права на звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку 30.11.2018, шляхом набуття Іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором (державну реєстрацію права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки скасовано в судовому порядку).

Поряд з цим суд звертає увагу учасників справи на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12 березня 2020 року на усій території України установлено карантин та надалі його дія неодноразово продовжувалась.

Згідно п.12 Перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого КМУ, з метою запобігання поширенню коронавірусу строки, визначені, зокрема ст.257 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину (розділ доповнено пунктом 12 згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020).

Як зазначалось вище, позивач досудовою вимогою від 07.09.2018 року змінив строки виконання боргового зобов`язання (за усіма його складовими), пред`явивши до суду позов про звернення стягнення на предмет іпотеки лише 18.02.2022 року. Враховуючи, що останнім днем звернення до суду з позовом у межах строку позовної давності було 07.09.2021 року, а Закон України від 30.03.2020 року № 540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину набрав чинності 02.04.2020 року, з огляду на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12.03.2020 року, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущено строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом, оскільки строк звернення до суду з таким позовом продовжено Законом на період карантину.

Тому суд погоджується з твердженнями позивача, що слід звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту, яка згідно розрахунку позивача та суду становить 48022,06 доларів США.

Стосовно відсотків суд зазначає наступне.

В Постанові Верховного Суду у справі №274/1981/14 від 21.04.2021 року встановлено, що пунктом 3 додаткової угоди від 30 червня 2009 року № 2 передбачили, що у разі порушення позичальником строків сплати процентів, визначених пунктом 2.5 договору, та/або кредиту як в повному обсязі, так і частково, більш ніж на 30 календарних днів кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій в повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення позичальнику, а позичальник в свою чергу зобов`язується достроково погасити в повному обсязі кредит, нараховані проценти та можливі штрафні санкції протягом 30 календарних днів з дати одержання вищезазначеного письмового повідомлення кредитора (а.с. 83, т. 1).

У пункті 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження №14-10цс18) зазначено, що якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Враховуючи викладене суд зазначає, що періодом, за який підлягають нарахуванню відсотки, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки є період з 12.03.2017 року (трирічний строк позовної давності до дати початку дії карантину) по 10.02.2020 року (останній день згідно розрахунку заборгованості).

Сумарний підрахунок щомісячних платежів, які мали бути сплачені відповідачем за вказаний період (згідно розрахунку заборгованості), становить 7 714,93 доларів США.

Таким чином позов підлягає до часткового задоволення, слід звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за генеральним договором №051/8-6739 від 28.12.2007 року з врахуванням додаткової угоди №051/8-6740 від 28.12.2007 року до генерального договору «051/8-6739 від 28.12.2007 року, яка станом на 31.12.2021 року становить 55 736,99 доларів США, а саме: 48 022,06 доларів США сума заборгованості за кредитом, 7 714,93 доларів США сума заборгованості за відсотками, на користь АТ «Альфа-Банк» (нова назва АТ «СЕНС БАНК»), шляхом продажу на електронному аукціоні, в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 11 719,50 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16, 257, 260, 261, 264, 267, 526, 546, 572, 575, 1050, 1054 ЦК України, ст.12, 33, 35, 36, 37, 38, 39, 41 Закону України «Про іпотеку», ст. 13, 49, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «АльфаБанк» (нова назва АТ «СЕНС БАНК») до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за генеральним договором №051/8-6739 від 28.12.2007 року з врахуванням додаткової угоди №051/8-6740 від 28.12.2007 року до генерального договору №051/8-6739 від 28.12.2007 року, яка станом на 31.12.2021 року становить 55 736,99 доларів США, а саме: 48 022,06 доларів США сума заборгованості за кредитом, 7 714,93 доларів США сума заборгованості за відсотками, на користь АТ «Альфа-Банк» (нова назва АТ «СЕНС БАНК»), шляхом продажу на електронному аукціоні, в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк» (нова назва АТ «СЕНС БАНК») судовий збір в сумі 11 719,50 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство «АльфаБанк» (нова назва АТ «СЕНС БАНК»), місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 08.12.2022 року.

Суддя: