2/465/3461/22
Ухвала

про відмову у витребуванні доказів та

залишення позовної заяви без руху

"08" грудня 2022 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Львівської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

встановив:

Позивачки звернулися в суд із позовом до Львівської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК Украни, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Ч.1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ч.2 ст.174 ЦПК України визначено, що заявами по суті є, зокрема, позовна заява.

У ході вивчення питань щодо відповідності змісту позовної заяви вимогам процесуального закону та інших питань, встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам закону, у зв"язку з чим, приходжу до висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху за наступних підстав.

Ч.1 ст.175 ЦПК України визначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до змісту ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В позовній заяві позивачки зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх, позивачок, матір - ОСОБА_5 .

Разом з тим, позивачками до матеріалів позовної заяви не долучено будь - яких документів, які свідчать про родинні відносини позивачок з гр. ОСОБА_5 .

В матеріалах справи містяться копії державних актів на право постійного користування землею, видані гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про надання у постійне користування земельних ділянок площею 0,1000 га та 0,0059 га в межах згідно з планом, які розташовані на території АДРЕСА_1 .

В матеріалах справи відсутні будь - які документи, які свідчать про те, що дані земельні ділянки, кожна окремо, мають кадастрові номери, які, відповідно до вимог чинного законодавства, присвоюються земельній ділянці незалежно від форми власності.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивачками заявлені вимоги майнового характеру, разом з тим, в позовній заяві відсутня ціна позову.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Разом з тим, п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України визначено, що ціна позову про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні"). Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

З урахуванням зазначеного, позивачкам необхідно долучити до позовної заяви оцінку вартості кожного виду майна актуальну станом на час звернення до суду із позовом, чи інший доказ про його вартість та вказати дійсну ціну позову у відповідності до ч. 2 ст.176 ЦПК України.

Щодо клопотання позивачок про витребування інвентаризаційної справи на будинок АДРЕСА_1 та спадкової справи№68791167 по смерті ОСОБА_5 , слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

П.4 ч.2 цієї статті визначено, що у клопотанні повинно бути зазначено, зокрема, вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Однак, до матерілів позову позивачками не долучено доказів, які свідчать про те, що вони не можуть самостійно надати вищезазначені документи.

Відтак, на даному етапі суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про витребування доказів.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачкам строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України,-

постановив:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Львівської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - залишити без руху.

Надати позивачкам строк для усунення недоліків позовної заяви вказаних у мотивувальній частині ухвали протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачкам зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. Кузь