Номер провадження: 22-ц/813/3883/22
Головуючий у першій інстанції Аліна С.С.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Хухрова С.В.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» в особі правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія»,

відповідач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , до якої приєдналась ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 30 березня 2021 року у складі судді Аліної С.С.,

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулося до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів по справі №523/15627/14-ц від 20.04.2015, виданих Суворовським районним судом м.Одеса та поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Заява обґрунтована тим, що 19.02.2015 рішенням Суворовського районного суду міста Одеси задоволено позов ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04.11.2019 року змінено стягувана у виконавчому провадженні з виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19.02.2015 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з ПАТ "УкрСиббанк" на ТОВ "Українська факторингова компанія". Відповідно до відповіді Першого Суворовського відділу ДВС у м. Одеса, виконавчий лист N523/15627/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" пред`являвся до виконання у Перший Суворовський ВДВС м. Одеси. Проте, 03.04.2017 року виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, однак, як зазначив заявник, йому виконавчий лист не передавався та на даний час ТОВ "Українська факторингова компанія" позбавлене можливості звернутися до виконавчої служби з метою примусового виконання рішення суду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30 березня 2021 року заяву ТОВ "Українська факторингова компанія" задоволено. Видано ТОВ «Українська факторингова компанія» дублікат виконавчого листа №523/15627/14-ц щодо стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості на користь ПАТ «УкрСиббанк». Визнано поважною причину пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа. Поновлено ТОВ «Українська факторингова компанія» пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів №523/15627/14-ц до виконання.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення, яким повернути заяву стягувачу без розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції під час вирішення питання про прийняття заяви до розгляду була порушена частина друга статті 19 Конституції України, оскільки суд першої інстанції діяв поза межами повноважень, встановлених частиною 4 статті 183 ЦПК України, наслідком чого є ухвалення 30 березня 2021 року незаконного рішення у вигляді ухвали.

30.11.2021 ТОВ «Українська факторингова компанія» надало суду відзив на апеляційну скаргу та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін. Відзив обґрунтований тим, щосторони повідомлялись належним чином про дату, час і місце засідання суду, а їх не явка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку, 17.4 п. 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України також не містить обов`язкової участі боржників. Отже, апелянтом чітких підстав для скасування рішення суду першої інстанції не наведено, не вказано, які норми матеріального права порушені.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.12.2021 прийнято заяву ОСОБА_2 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 30 березня 2021 року.

ОСОБА_2 в судове засідання 01.11.2022 року не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

31.10.2022 року від представника стягувача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи через його участь в іншому судовому засіданні.

Апеляційний суд вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню з огляду на те, що справа тривалий час перебуває на розгляді у суді, стягувач свої доводи щодо апеляційної скарги виклав у відзиві на неї, матеріали справи містять необхідні докази, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника стягувача та ОСОБА_2 .

Заслухавши суддю-доповідача, представника боржника ОСОБА_1 , дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції розглянув справу за заявою ТОВ «Українська факторингова компанія» без участі боржників.

У справі відсутні докази про повідомлення сторін в тому числі апелянта про дату, час і місце судового засідання.

Відтак, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про неналежне повідомлення апелянта про розгляд справи.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення судової повістки є порушенням статті 129 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідно до пункту 3 частини третьої статті 356 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Щодо видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відносно апелянта.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилася очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, суд апеляційної інстанції переглядає справу в повному обсязі.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що оригінал виконавчого листа втрачено, рішення не виконано і не втратило своєї законної сили.

Поновлюючи строк для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа, суд першої інстанції вважав, що стягувачем цей строк було пропущено з поважних причин.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

За змістом ст. 260 ЦПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається, зокрема, з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

У порушення зазначеної норми процесуального права, суд першої інстанції обмежився викладенням обставин справи та зазначенням норм, які регулюють правовідносини сторін.

При цьому, судом не наведено обґрунтування прийнятого судом рішення.

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 17 розділу XIII перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Суворовським районним судом міста Одеси від 19.02.2015 року у справі №523/15627/14-ц позов ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором.

Як встановлено судом апеляційної інстанції в процесі перегляду оскаржуваної ухвали, Суворовським районним судом м. Одеси 20.04.2015 видано виконавчий лист про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованості за кредитним договором.

Постановою Біляївського міськрайонного відділу ДВС від 06.04.2017 відкрито виконавче провадження №53708145 відносно ОСОБА_1 за виконавчим листом №523/15627/14-ц, виданим Суворовським районним судом м. Одеси 20.04.2015.

Згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень ВП №53708145 відносно ОСОБА_1 постановою начальника відділу ДВС від 27.12.2019 повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження", редакція якої діяла на час видачі виконавчого листа, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року.

Згідно з ч. 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження", який набрав чинності 5 жовтня 2016 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції закону від 2 жовтня 2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Як зазначалося вище, виконавчий лист про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 перебував на виконанні з 06.04.2017 та повернутий постановою державного виконавця від 27.12.2019 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною 5 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Отже, повторно виконавчий лист про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 повинен бути пред`явлений до виконання до 27.12.2022.

Водночас як вбачається з даних автоматизованої системи виконавчих проваджень за ВП №53708145 відносно боржника ОСОБА_1 21.02.2020 вказане виконавче провадження прийнято до виконання та 05.03.2020 державним виконавцем винесено постанову про відновлення вказаного провадження. 17.06.2020 здійснювалися дії з реалізації майна боржника ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу шляхом проведення електронних торгів.

Отже, відомості викладені в листі Першого Суворовського відділу ДВС у м. Одеса від 16.06.2020 про те, що виконавчий лист N523/15627/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" пред`являвся до виконання у Перший Суворовський ВДВС м. Одеси за яким 03.04.2017 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання не відповідають дійсності.

Станом на час звернення стягувача до суду з заявою від 21.09.2020 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення, виконавче провадження відносно ОСОБА_1 за виконавчим листом, дублікат якого стягувач просить видати, відкрите та за ним здійснюються відповідні виконавчі дії.

Отже, за наявності виконавчого документу, за яким відкрито провадження у суду не було підстав для видачі його дублікату.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, належним чином обставини, викладені в заяві не дослідив, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ "Українська факторингова компанія" про видачу дублікату виконавчого листа в результаті чого наявні два виконавчих листа відносно стягнення з ОСОБА_1 боргу, що суперечить нормам закону.

За наведених обставин, апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 частково обґрунтованими, у зв`язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню в частині видачі дублікату виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та поновлення строку для його пред`явлення, як така, що постановлена із порушення норм цивільного процесуального права. У задоволенні заяви ТОВ «Українська факторингова компанія» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення відносно боржника ОСОБА_1 слід відмовити.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 31 серпня 2022 року у справі N 2-1332/2009 підставою для відкриття апеляційного провадження є саме апеляційна скарга. Приєднання до апеляційної скарги - це допоміжний інститут для осіб, які погоджуються з доводами апеляційної скарги і бажають їх підтримати у наведеному в апеляційній скарзі обсязі. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції визначаються наведеними в апеляційній скарзі доводами, незалежно від наявності заяви про приєднання до апеляційної скарги. В той же час, особа, яка має доводи, відмінні від апеляційної скарги, має право реалізувати своє право на апеляційне оскарження судового акту місцевого суду, подавши апеляційну скаргу самостійно, що відповідає принципу диспозитивності і усуває можливу конкуренцію доводів, викладених у апеляційній скарзі та заяві про приєднання до апеляційної скарги. За своїм змістом приєднання до апеляційної скарги - це вияв позиції особи, яка бере участь у справі (чи іншої особи, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси чи обов`язки), стосовно підтримки повністю або частково обґрунтування та вимог апеляційної скарги, яку подала інша особа. Заяву про приєднання до апеляційної скарги не можна розглядати як самостійне оскарження судового рішення. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у цієї же справі (N 2-1332/2009).

Отже, приєднання ОСОБА_2 до апеляційної скарги ОСОБА_1 не може слугувати таким волевиявленням щодо скасування ухвали в частині задоволення заяви про видачу ТОВ «Українська факторингова компанія» дублікату виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УКРСИББАНК» (правонаступник ТОВ «Українська факторингова компанія») у справі №523/15627/14-ц та поновлення строку на його пред`явлення, тому щодо ОСОБА_2 ухвала суду не переглядається. ОСОБА_2 не позбавлена права подання власної апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , до якої приєдналась ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 30 березня 2021 року в частині видачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» дублікату виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УКРСИББАНК» (правонаступник ТОВ «Українська факторингова компанія») у справі № 523/15627/14 та поновлення строку на його пред`явлення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 12.12.2022

Головуючий:

Судді: