Справа №345/3679/22
Провадження № 2/345/1159/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2022 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Гапоненко Р.В.

секретаря Баран В.В.

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Калуський відділ ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ТзОВ «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Калуський відділ ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.12.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. видала виконавчий напис № 2175 за заявою «Фінансова компанія управління активами», за яким із ОСОБА_1 на користь «Фінансова компанія управління активами» стягнуто 20 378,00 грн. заборгованості за період з 25.10.2021 по 15.12.2021. На підставі виконавчого напису 28.01.2021 старшим державним виконавцем Калуського відділу ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Куйбідою О.І. було відкрито виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості 20 378,00 грн. та 2037,80 грн. виконавчого збору.

Вважає, що оспорюваний виконавчий напис приватного нотаріуса не відповідає вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки виконавчий напис вчинений не на документі, що встановлює заборгованість, а сам кредитний договір відсутній. Крім того розмір заборгованості за кредитним договором є безспірною та підлягає оспорюванню. Також відсутні будь-які докази того, що кредитний договір є нотаріально посвідченим, що ставить під сумнів можливість стягнення заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису. Отже, приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії порушив вимоги закону та не переконався у безспірності заборгованості, яку він оспорює повністю. З усіх цих підстав просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути понесені судові витрати.

Від представника позивача надійшла до суду заява, за змістом якої просив розгляд справи проводити без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

У строк встановлений судом представник відповідача ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Пояснень третіх осіб щодо позову відповідно до ст. 181 ЦПК України суду не надано.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В судовому засіданні встановлено, що 15.12.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. видала виконавчий напис № 2175 за заявою «Фінансова компанія управління активами», за яким із ОСОБА_1 на користь «Фінансова компанія управління активами» стягнуто 20 378,00 грн. заборгованості за період з 25.10.2021 по 15.12.2021 (а.с.7)

На підставі виконавчого напису 28.01.2021 старшим державним виконавцем Калуського відділу ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Куйбідою О.І. було відкрито виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості 20 378,00 грн. та 2037,80 грн. виконавчого збору (а.с.8).

Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно з пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати і, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Згідно правового висновку Верховного Суду від 05 грудня 2018 року, постанова у справі № 756/7916/15-ц, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87 ,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 992,40 грн за подання позовної заяви.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», пп.3.2, 3.5 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, керуючись ст.ст. 12, 81, 133-134, 141, 142, 263-265, 280 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Калуський відділ ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2175 від 15.12.2021, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (місцезнаходження 08200, вул. Стельмаха Михайла 9 а, офіс 203, м. Ірпінь, Київська область, ), у користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_1 , витрати по оплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: