Справа № 439/1613/22
Провадження №2-н/439/100/22
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

24 листопада 2022 року м. Броди

Суддя Бродівського районного суду Львівської області Петейчук Б.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з боржника: ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

в с т а н о в и в :

Заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» звернувся до Бродівського районного суду Львівської області зі заявою про видачу судового наказу, в якій просив суд стягнути з боржника: ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 3 044 гривні 16 копійок.

Вирішуючи питання про видачу судового наказу, зважаючи на частину 7 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України, суддею здійснено звернення до Бродівської міської ради Львівської області про надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника: ОСОБА_1 .

Від Бродівської міської ради Львівської області надійшла відповідь на звернення у порядку частини 7 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , померла.

За правилами статті 160 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Вимогами нормативного припису пункту 3 частини 1 статті 161 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості

Нормою пункту 4 частини 1 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною 1 статті 186 Цивільного процесуального кодексу України.

Водночас результати порівняльного аналізу зазначених правових норм цивільного судочинства України надають підстави для висновку про те, що цивільним процесуальним законодавством України не передбачено можливості пред`явлення заявлених вимог у наказному провадженні до особи (боржника), яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог частини 4 статті 25 Цивільного України припинилася.

У свою чергу за імперативним приписом пункту 1 частини 1 статті 186 Цивільного процесуального кодексу України, суд відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, оскільки боржник: ОСОБА_1 померла до моменту подання заяви про видачу судового наказу, а відносини між сторонами допускають процесуальне правонаступництво, суд приходить до переконання, що необхідно відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись статтями 161, 165, 166, 186 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Заявнику: Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» у видачі судового наказу про стягнення з боржника: ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до частини 2 статті 166 Цивільного процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідного судового рішення.

Суддя Б.М. Петейчук