Справа № 450/650/21 Провадження № 2/450/70/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

з участю: представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Пустомитівська державна нотаріальна контора

про (предмет позову):

визнати недійсним заповіт складений ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_1 , 30.07.2014 року державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Львівської області

суд постановив:

підстава позову (позиція позивача):

13.07.2014 року ОСОБА_6 склала заповіт посвідчений Ясінським В.Є. державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Львівської області, зареєстровано в реєстрі за № 2-1350. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , яка була мамою позивача. Вказаний заповіт позивач вважає недійсним, оскільки: волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Як зазначено у заповіті від 13.07.2014 року, заповіт на прохання ОСОБА_6 записано з її слів за допомогою загальноприйнятих технічних засобів (комп`ютера) нотаріусом, ним прочитано вголос і у зв`язку з хворобою за її дорученням у її присутності підписано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіт посвідчений в присутності обраних нею, заповідачем, особисто свідками: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований: АДРЕСА_3 .

З інформаційної довідки № 60877076 від 10.07.2020 року вбачається, що о 10 год. 51 хв., приватним нотаріусом Шаварою О.Р. у Спадковому реєстрі скасовано запис 4023369, а саме заповіт від 25.09.1990 року. Із змісту цього ж витягу випливає, що скасування заповіту здійснено за заявою 51470028. Як зазначено вище, скасування заповіту проводиться заповідачем особисто. Отже, якщо скасування цього заповіту проведено відповідно до вимог норм Цивільного кодексу України, зазначених вище, то таке скасування можливе лише за особистою заявою ОСОБА_6 . Це означає, що ОСОБА_6 22.07.2011 року подала до нотаріуса ОСОБА_5 особисту заяву про скасування попереднього заповіту. Така заява, відповідно до відомостей, викладених у інформаційній довідці № 60877076 , складена на бланку ВРІ 961156 та зареєстрована в реєстрі нотаріальних дій нотаріуса ОСОБА_5 за № 1-754. 30.07.2014 року державним нотаріусом Ясінським В.Є. посвідчується заповіт ОСОБА_6 , який реєструється в реєстрі нотаріальних дій за № 2-1530. Текст заповіту записується на бланку ВТТ 287603. Жодні сумніви у дійсності заповіту від 30.07.2014 року не виникли б, коли цей заповіт був підписаний ОСОБА_6 власноручно. Якщо вона 22.07.2011 року подала особисту заяву про скасування заповіту від 25.09.1990 року, то чому вона не підписала особисто новий заповіт. Як слідує із змісту заповіту від 30.07.2014 року, «у зв`язку із тим, що ОСОБА_6 має вади зору (незряча)» замість неї заповіт підписується ОСОБА_7 у присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Позивач вважає, що вказаний заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, і є недійсним. Наведені вище обставини вказують на те, що заповіт від імені ОСОБА_6 від 30.07.2014 року, який підписаний ОСОБА_7 в присутності свідків, не відповідав вільному волевиявленню заповідача.

Позиція відповідача ОСОБА_1 :

позивач в позовних вимогах наголошує на недійсності заповіту та стверджує, що заповідач не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними, оскільки заповідач мала вади зору, виявляла ознаки старечого недоумства і що ці обставини вказують на те, що заповіт складений ОСОБА_6 та підписаний ОСОБА_7 не відповідає вільному волевиявленню. З такими твердженнями позивача, не можна погодитись з наступних причин.

Позивачем до позовної заяви не додано жодних доказів на обставини на які вона покликається як на підставу для задоволення позовних вимог. Заповіт посвідчено згідно нотаріальної інструкції, без порушень закону.

В момент посвідчення заповіту за дорученням ОСОБА_6 заповіт до його підписання зачитаний уголос запрошеними нею свідками та підписаний ОСОБА_7 у зв`язку з хворобою, оскільки самій їй було важко вчинити такі дії через вади зору (незряча).

При вчиненні нотаріальних дій 30.07.2014 року заповідач повністю усвідомлювала значення цих нотаріальної дії, а волевиявлення ОСОБА_6 було вільним і відповідало її волі. При складенні заповіту заповідачем були присутні ОСОБА_7 , яка підписувалися замість неї 30.07.2014 року та свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які підписувалася замість неї 30.07.2014 року на заповіті, була проведена розмова і роз`яснення, тільки після цього заповіт був ними особисто прочитаний вголос та власноручно підписаний кожним. Позивачем не надається жодних належних доказів, котрі б свідчили про те, що спадкодавець не усвідомлювала значення своїх дій та її волевиявлення щодо вчинення нотаріальної дії відповідало її волі.

Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Пустомитівська державна нотаріальна контора: представник у судове засідання на виклик суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи у її відсутності.

Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 : у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав.

Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 : у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

05.04.2021 року ухвала суду про відкриття провадження у справі; 05.05.2021 року заява відповідача про відкладення розгляду справи; 05.05.2021 року заява представника Пустомитівської державної нотаріальної контори про розгляд справи у її відсутності; 07.06.2021 року ухвала суду про витребування доказів; 07.06.2021 року заява представника відповідача ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи; 15.02.2022 року клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи; 03.06.2022 року заява третьої особи ОСОБА_5 про розгляд справи у її відсутності; 03.10.2022 року клопотання адвоката Смотрич Г.І. про виклик свідків; 16.11.2022 року заява третьої особи ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

30.07.2014 року державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Львівської області Ясінським В.Є. посвідчено заповіт ОСОБА_6 , зареєстровано в реєстрі за № 2-1350. Із змісту зазначеного заповіту, крім іншого, слідує таке:

ОСОБА_6 на випадок смерті зробила таке розпорядження: «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати мені на день моєї смерті і на що я за законом буду мати право, заповідаю ОСОБА_1 , який народився « ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На прохання заповідача у відповідності до ст. 1253 Цивільного кодексу України заповіт посвідчений в присутності обраних особисто заповідачем, свідками: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . У зв`язку із хворобою ОСОБА_6 за її дорученням, у присутності нотаріуса та заповідача, текст заповіту підписано ОСОБА_7 . Вказана нотаріальна дія відповідає Журналу обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем приватного нотаріуса. Заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі, що підтверджено витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38011947 від 30.07.2014 року.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У ст. 1234 ЦК України зазначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Згідно ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаним заповідачем.

Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Згідно ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем, а також заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами , визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Заповіт як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, № 296/5 від 22.02.2012 року зазначено, що в окремих випадках коли фізична особа не може з`явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваного правочину, такі нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах нотаріального округу (глава 1 п. 2). Також даним порядком передбачено, що у разі, якщо нотаріальна дія вчинюється поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса, у посвідчувальному написі та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій зазначається місце вчинення нотаріальної дії (удома, у лікарні, за місцезнаходженням юридичної особи тощо) із зазначенням адреси, а також причин, з яких нотаріальна дія була вчинена поза вказаними приміщеннями (глава 1 п. 3).

Відповідно до розділу II глави 3 Порядку на бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше ніж при двох свідках. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім`я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка.

Ст. 1253 ЦК України, вказує, що на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. У випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов`язковою. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус або інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт; спадкоємці за заповітом; члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків.

Аналізуючи в сукупності в сукупності встановлені судом обставини із зазначеними нормами закону, суд прийшов до висновку, що при складанні оспорюваного заповіту самої визначеної законом процедури не порушено.

Як на підставу позову позивач, крім іншого, покликається на відсутність волевиявлення заповідача, а саме оспорюваний заповіт не відповідає волі заповідача, недотримання ч. 3 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про наявність певної волі заповідача, яка б суперечила волі зазначеній у заповіті.

Запис у Журналі обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем приватного нотаріуса про замовника послуг нотаріуса не може свідчити про відсутність волі заповідача на оскаржуваний заповіт із саме таким його змістом, який судом зазначено вище.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Відповідно до ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Позивач як на підставу недійсності заповіту покликається на те, що вказаний заповіт заповідачем не підписаний, та те, що заповідач не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними у зв`язку з хворобою.

Згідно ч. 2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту абзацу другого частини першої статті 218 ЦК України не може доводитися свідченням свідків не лише заперечення факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин, а й факт його вчинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд, не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК).

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.02.2022 року в задоволенні клопотання представника третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_10 , про призначення судово-почеркознавчої експертизи, - відмовлено з пілстав, того, що представником позивача ОСОБА_3 адвокатом Кравчина В.І. не наведено ґрунтовних підстав для призначення даного виду експертизи, відсутнє посилання на обсяг доказів, які мають бути надані експерту для дослідження психічного стану особи, відносно якої проводиться експертиза, які не були предметом дослідження під час розгляду судової справи, відсутні документи, в яких зафіксовано вихідні дані, необхідні для вирішення поставлених перед експертом питань, що є окремим предметом доказування в межах розгляду даної справи.

Однак проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що жодної з передбачених статтею 1257 ЦК України обставин, в ході судового розгляду не встановлено. Позивачкою та її представником не надано суду належних та допустимих доказів, які б засвідчували, що на момент складання заповіту від 30.07.2014 спадкодавець ОСОБА_6 не розуміла значення своїх дій та не могла ними керувати. Також судом не встановлено, що при складанні заповіту були порушені вимоги діючого законодавства.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 за своєю внутрішньою волею реалізувала зазначене вище право на заповіт, протилежного позивачем перед судом не доведено. А заявлені позивачем позовні вимоги по суті ґрунтуються лиш на її бажанні отримати спадщину після смерті ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем першої черги спадкування, проте такі вимоги не ґрунтуються на законі, а тому задоволенню не підлягають.

Судові витрати підлягають розподілу пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто стягненню в користь позивача не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1

про (предмет позову):

визнати недійсним заповіт складений ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_1 , 30.07.2014 року державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Львівської області, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 24.11.2022 року.

Учасники справи: ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 ; ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; ОСОБА_4 , АДРЕСА_5 ; ОСОБА_5 , АДРЕСА_6 ; Пустомитівська державна нотаріальна контора, м. Пустомити, вул. Грушевського, 24.

СуддяЄ. О. Данилів