Справа № 144/1085/16-ц
Провадження № 22-ц/801/2073/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Герман О. С.
Доповідач:Сало Т. Б.
УХВАЛА

06 грудня 2022 рокуСправа № 144/1085/16-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В, Панасюка О.С., секретар Луцишин О.П., при розгляді апеляційної скарги Приватного підприємства «ЗІС» на рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 21 вересня 2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ЗІС», третя особа на стороні відповідача відділ Держгеокадастру у Теплицькому районі, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

встановив:

У проваджені апеляційного суду знаходиться вказана цивільна справа про усунення ОСОБА_1 перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 21 вересня 2022 року позов задоволено.

Усунуто перешкоди ОСОБА_1 у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою кадастровий номер :02:002:0337, які чиняться ПП «ЗІС», шляхом зобов`язання його повернути їй дану земельну ділянку, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області та заборонено ПП «ЗІС» проведення будь-яких сільськогосподарських робіт на вказаній земельній ділянці. Стягнуто з ПП «ЗІС» на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати в сумі 10 451 грн 68 коп.

Не погодившись із вказаним рішенням, ПП «ЗІС» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

У скарзі ПП «ЗІС» зазначає, що при укладенні договору оренди землі у ОСОБА_1 було вільне волевиявлення на укладення договору з ПП «ЗІС», яке відповідало її внутрішній волі та їй були відомі всі істотні умови договору, а її дії були спрямовані на укладення договору. Поведінка ОСОБА_3 є недобросовісною, оскільки вона знала про укладення договору в 2010 році та отримувала орендну плату у визначеному договором розмірі з 2010 по 2015 рік.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10 листопада 2022 року відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21 листопада 2022 року справу призначено до розгляду на 06 грудня 2022 року.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи дійшов висновку про зупинення провадження у справі з огляду на таке.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2021 року відкрито провадження в цивільній справі № 513/879/19 за позовом Селянського (фермерського) господарства «Рассвет» до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за позовом ОСОБА_4 до Селянського (фермерського) господарства «Рассвет», третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 червня 2022 року цю ж справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Обґрунтовуючи підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду зазначив, що, крім іншого, також підлягає вирішенню виключна правова проблема, яка полягає у такому:

1) чи допускає цивільне законодавство у зобов`язальних правовідносинах поведінку учасників цивільних правовідносин, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці і проявляється у тому, що така поведінка не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них?

2) яким чином суд має кваліфікувати поведінку сторони зобов`язального правовідношення, у разі коли одна сторона договору прийняла виконання від іншої сторони, а після цього посилається на недійсність такого договору або його неукладеність. Якщо поведінка сторони давала іншій стороні підстави вважати, що договір є дійсним (виконувався належним чином сторонами протягом тривалого часу), то наступне висунення вимог про його недійсність або неукладеність свідчить про зловживання цивільним правом?

3) підписання додаткових угод про внесення змін до окремих умов договору, ділове листування щодо договору можуть свідчити про наявність у сторони волі на виконання договору надалі, що дозволяє контрагенту покладатися на дійсність угоди. Чи має суд, оцінюючи дії учасника стосовно добросовісності, враховувати не лише сам факт виконання, а й волю сторін на виконання договору і досягнення відповідних їй правових наслідків?»

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 04 серпня 2022 року прийнято до розгляду вказану справу та призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на 14 вересня 2022 року.

Станом на 06 грудня 2022 року судове рішення за результатами розгляду Великою Палати Верховного Суду цивільної справи № 513/879/19 в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутнє.

Предметом позову у справі, що переглядається апеляційним судом, є усунення позивачу ОСОБА_1 , як власнику земельної ділянки, з боку відповідача ПП «ЗІС» перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання останнього повернути їй земельну ділянку, адже ОСОБА_1 договору оренди землі не підписувала.

В обґрунтування апеляційної скарги ПП «ЗІС» посилається на те, що ОСОБА_1 отримувала орендну плату за користування її земельною ділянкою, що свідчить про її вільне волевиявлення на укладення договору оренди землі. За таких обставин апелянт вважає, що поведінка ОСОБА_1 є недобросовісною.

Оскільки правовідносини у згаданій справі та в даній справі є подібними, колегія суддів, приймаючи до уваги подібність мотивів касаційної скарги та апеляційної скарги у цих справах виходить з того, що висновки Великої Палати Верховного Суду будуть мати вагоме значення при перегляді судового рішення у даній справі, тому вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 513/879/19.

Керуючись ст. 252, 253, 260, 381, 389 ЦПК України,

ухвалив:

Зупинити апеляційне провадження в цивільній справі № 144/1085/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ЗІС», третя особа на стороні відповідача відділ Держгеокадастру у Теплицькому районі, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 513/879/19 за позовом Селянського (фермерського) господарства «Рассвет» до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за позовом ОСОБА_4 до Селянського (фермерського) господарства «Рассвет», третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.С. Панасюк

О.В. Ковальчук