ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/1181/22

Провадження № 22-ц/4820/888/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Філіпчук О. В.,

з участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня 2022 року (суддя Карплюк О. І.) у справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Галини Григорівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про припинення іпотеки та зняття обтяження нерухомого майна.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У січні 2022 року позивачі, звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначали, що 13 вересня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра» (далі - Банк) та ОСОБА_1 був укладений договір кредитної лінії № 249/МК/2007-840, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 80000 доларів США, який зобов`язався повернути у строк до 12 вересня 2022 року і сплатити 14,4% річних за користування кредитними коштами. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 14 вересня 2007 року між Банком і ними був укладений договір іпотеки № 5769, згідно з умовами якого зобов`язання за кредитним договором забезпечується іпотекою двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Договір іпотеки посвідчений Приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Г. Г. Державний реєстратор Хмельницького МРУЮ Сьоміна Т. В. зареєструвала обтяження нерухомого майна.

ОСОБА_1 достроково виконав зобов`язання за кредитним договором, проте обтяження не знято, що порушує їхні права. Листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12 серпня 2021 року № 49-036-11126/21 повідомлено, що зобов`язання позичальника за кредитним договором № 249/МК/2007-840 від 13 вересня 2007 року перед ПАТ «КБ «Надра» були виконані у повному обсязі у 2008 році, та фінансових претензії до нього немає.

У грудні 2021 року Приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Г. Г. відмовила у знятті обтяження нерухомого майна.

Тому позивачі просили припинити іпотеку та вилучити з Державного реєстру іпотек запис про реєстрацію обтяження за договором іпотеки № 5769, укладеним 14 вересня 2007 між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , номер запису 1695658; скасувати заборону на нерухоме майно та вилучити з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , з реєстраційним номером обтяження 5666925, номер запису про обтяження 1695765.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня 2022 року в позові відмовлено.

ОСОБА_3 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на незаконність рішення суду, неповне з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Висновок суду про ненадання доказів погашення заборгованості за кредитним договором не ґрунтуються на законі та спростовуються листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12 серпня 2021 року № 49-036-11126/21. Рішення суду не містить мотивувальної частини.

У відзиві Фонд гарантування вкладів фізичних осіб просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на необґрунтованість її доводів. Зазначає, що Банк зберігає свою правосуб`єктність юридичної особи та відповідного самостійного суб`єкта господарювання до завершення процедури його ліквідації і внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є правонаступником ПАТ «КБ «Надра».

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав.

Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до пункту 4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Установлено, що 13 вересня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра» (далі - Банк) та ОСОБА_1 був укладений договір кредитної лінії № 249/МК/2007-840, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 80000 доларів США, який зобов`язався повернути у строк до 12 вересня 2022 року і сплатити 14,4% річних за користування кредитними коштами. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 14 вересня 2007 року між Банком і позивачами був укладений договір іпотеки № 5769, згідно з умовами якого зобов`язання за кредитним договором забезпечується іпотекою. В іпотеку Банку передана двокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Договір іпотеки посвідчений Приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Г. Г. Державний реєстратор Хмельницького міськрайонного управління юстиції Сьоміна Т. В. зареєструвала обтяження нерухомого майна.

На звернення ОСОБА_1 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб листом від 12 серпня 2021 року № 49-036-11126/21 повідомив про затвердження ліквідаційного балансу Банку та завершення ліквідаційної процедури, відсутність первинних документів ПАТ «КБ «Надра» у зв`язку з їх передачею на зберігання до Національного банку України та вказав, що відповідно до електронних відомостей, наявних у Фонді, зобов`язання за кредитним договором № 249/МК/2007-840 від 13 вересня 2007 року перед ПАТ «КБ «Надра» були виконані в повному обсязі у 2008 році, та фінансові претензії до позичальника з приводу виконання цього кредитного договору відсутні.

Листом Приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Г. Г. від 15 грудня 2021 року № 212/01-16 відмовлено у знятті обтяження нерухомого майна.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи у позові, суд виходив з того, що позивачі не надали доказів погашення заборгованості за кредитним договором.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина 1 статті 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

За змістом частини 1 статті 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина 1 статті 598 ЦК України).

Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України).

Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору (стаття 17 Закону України «Про іпотеку»).

За системним аналізом зазначених норм права іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання, зокрема, у зв`язку з його виконанням.

Звертаючись до суду з позовом про припинення іпотеки та зняття обтяження нерухомого майна, позивачі посилалися на повне виконання кредитного зобов`язання.

Відповідно до частини 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про ненадання позивачами доказів виконання зобов`язань за кредитним договором.

Лист Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12 серпня 2021 року № 49-036-11126/21 за відсутності у нього первинних документів ПАТ «КБ «Надра» не може бути визнаний допустимим доказом на підтвердження обставин виконання кредитного зобов`язання.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У зв`язку з наведеним не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про неналежну оцінку доказів і доведеність обставин виконання зобов`язань за кредитним договором та наявність правових підстав для задоволення позову.

Апеляційний суд не погоджується з аргументами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, викладеними у відзиві, про безпідставність пред`явлення позову до Фонду, який є самостійною юридичною особою.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що вимоги заявлені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як до особи, яка на теперішній час після затвердження ліквідаційного балансу Банку уповноважена представляти ПАТ «КБ «Надра» під час здійснення його ліквідації.

Надмірний формалізм може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з практикою ЄСПЛ право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» («Kutic v. Croatia»), заява № 48778/99, п. 25).

Безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на недотримання вимог щодо вмотивованості судового рішення.

Рішення суду першої інстанції містить достатні мотиви, на яких воно ґрунтується, а тому, на думку колегії суддів, є вмотивованим.

Разом з тим, відмовляючи в позові в цілому, суд першої інстанції виходив з того, що приватний нотаріус є належним відповідачем за цими вимогами.

Проте колегія суддів з цим висновком суду не погоджується.

Відповідно до частин 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина 3 статті 13 ЦПК України).

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина 1 статті 47 ЦПК України).

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (частина 3 статті 175 ЦПК України.

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина 2 статті 48 ЦПК України).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41).

Зміст і характер відносин між учасниками справи, встановлені обставини справи підтверджують, що позивачі мають спір з Банком, з яким був укладений договір іпотеки і якому ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 передали в іпотеку нерухоме майно.

Отже, позовні вимоги про припинення іпотеки та зняття обтяження нерухомого майна не можуть бути звернені до приватного нотаріуса, якого позивач визначив відповідачем.

Оскільки позивачі заявили позовні вимоги як до належного, так і до неналежного відповідача (приватного нотаріуса), висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, зокрема, до відповідача - приватного нотаріуса, є помилковим. Тому в позові до Приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Г. Г. має бути відмовлено з підстав пред`явлення позову до неналежного відповідача.

З огляду на викладене рішення суду у частині позовних вимог до Приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Г. Г. потрібно змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В решті рішення суду необхідно залишити без змін.

Оскільки апеляційний суд змінює судове рішення у частині мотивів його ухвалення, то розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня 2022 року у частині позовних вимог до Приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Галини Григорівни змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 червня 2022 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта