Справа № 642/3480/21
Провадження № 2/642/1035/22
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02 лютого 2022 року Ленінський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Вікторова В.В.

за участю секретаря Шнайдер Д.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: Департамент реєстрації Харківської міської ради про встановлення юридичного факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш п`яти років до часу відкриття спадщини та визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким встановити юридичний факт її проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 2000 року до часу відкриття спадщини. Визнати право власності у порядку спадкування за законом на 1/5 частину двокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що позивач ОСОБА_1 з 23.10.1998 року зареєстрована і постійно мешкає в АДРЕСА_2 . За вказаною адресою з 1951 року був зареєстрований та проживав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 був чоловіком її прабабусі, ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також був вітчимом її бабусі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 народила сина, ОСОБА_2 - батька позивача, який 23.01.1982 одружився з матір`ю позивача, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Також позивачем зазначено, що за час життя у ОСОБА_4 нікого з рідних не було, він був самотньою людиною похилого віку, пенсіонером, ветераном і інвалідом Великої Вітчизняної Війни, під час війни отримав поранення обох кінцівок. З самого народження він ставився до неї, як до рідної проонуки, на протязі усього дитинства бавився з нею, виховував, вони багато спілкувалися, дідусь згадував події війни та ділився спогадами. Коли вона подорослішала і почала заробляти, то прийняла на себе усю турботу про дідуся, оскільки з часом він почав хворіти, важко пересувався і потребував постійного стороннього догляду. Останні сім років життя дідуся вони жили разом однією сім`єю, спільно харчувалися, витрачали кошти, позивач забезпечувала його усім необхідним (медичним доглядом, ліками, речами першої потреби, прибирала, прала, прасувала білизну), зустрічали свята в колі знайомих і рідних, опікувалися потребами один одного.

Відповідачі були зареєстровані в спірній квартирі, але жили окремою родиною і вели своє власне господарство. Позивач поховала дідуся на кладовищі, сплатила усі ритуальні послуги, організувала помини. Після смерті ОСОБА_4 , який заповіту не складав, залишилася спадщина 1/5 частина двокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 , яка за правом спільної сумісної власності у рівних частках по 1/5 частині за кожним також зареєстрована на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Будь-яких спадкоємців за законом першої - третьої черг у спадкодавця не лишилося, єдиним спадкоємцем на майно померлого за законом четвертої черги позивач вважає себе. Спадщину після смерті ОСОБА_4 вона прийняла, оскільки на час її відкриття постійно проживала зі спадкодавцем за однією адресою, від прийняття спадщини не відмовлялася, звернулася до нотаріуса, внаслідок чого було заведено спадкову справу № 276/2021. 13.05.2021 позивач звернулася до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадкування, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії і роз`яснено про необхідність звернутися до суду для встановлення відсутності спадкоємців померлого трьох попередніх черг та встановлення юридичного факту її проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менш п`яти років до часу відкриття спадщини.

Ухвалою суду від 15.06.2021 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 48).

Ухвалою суду від 20.07.2021 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено Департамент реєстрації Харківської міської ради. Також вказаною ухвалою задоволені клопотання позивача про витребування доказів, про виклик свідків у судове засідання. Підготовче провадження у справі було закрито і призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 56-57).

У судовому засіданні представник позивача, діюча на підставі ордеру серії ХВ № 000015 від 21.05.2021 року, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилися, надали суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність і зазначили, що позовні вимоги ОСОБА_1 підтримують у повному обсязі, викладені в ній обставини підтверджують, а тому суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів без участі відповідачів (а.с. 53).

Представник третьої особи Департаменту реєстрації Харківської міської ради до судового засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином. Причини неявки суду не відомі (а.с. 93, 97).

Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши усі докази заявлених вимог у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Спірним майном є квартира АДРЕСА_1 , яка згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.08.1998 ВАТ «Харківським керамічним заводом» та зареєстрованого у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», на праві спільної власності належить у рівних частках по 1/5 за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 27).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 07.08.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 4 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 11404 (а.с. 22).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 .

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 за час свого життя був одружений з ОСОБА_6 , 1913 року народження, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 12.11.1951 року, актовий запис № 11 (а.с. 25).

За адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_4 проживав разом з дружиною ОСОБА_7 та був зареєстрований за вказаною адресою з 1951 року, що підтверджується відміткою у його паспорті НОМЕР_3 (а.с. 23-24).

ОСОБА_7 , яка є прабабусею позивача, померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого відділом (бюро) запису актів громадянського стану у Ленінському районі м. Харкова на підставі актового запису № 4482 від 21.05.1985 року (а.с. 26).

ОСОБА_4 був вітчимом щодо доньки ОСОБА_7 від її першого шлюбу - відповідачки ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 , свідоцтво № НОМЕР_5 , актовий запис № 259 (а.с. 20).

ОСОБА_1 (дівоче прізвище « ОСОБА_9 »), бабуся позивачки, 22 лютого 1959 року одружилася з ОСОБА_10 , 1938 року народження, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_6 , виданого Ленінським відділом актів цивільного стану м. Харкова, актовий запис № 189 (а.с. 21) та від вказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 народився батько позивачки ОСОБА_2 .

23 січня 1982 року батько позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уклав шлюб з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується відміткою у паспорті ОСОБА_2 серії НОМЕР_7 (а.с. 12-13).

Від вищевказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_11 народилася позивач ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , виданого Ленінським відділом актів цивільного стану м. Харкова, актовий запис № 610, де у графі батько зазначений ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 (а.с. 10).

Згідно довідки за № 1659, виданої 14.12.2012 року КП «Жилкомсервіс, дільниці № 26», у якій зазначено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є правнучкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , які обидва на момент смерті останнього зареєстровані та проживали за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 30).

Позивач за вказаною адресою була зареєстрована з 23.10.1998 року, що підтверджується відміткою у її паспорті серії НОМЕР_9 (а.с. 7-8).

Також у вищевказаній довідці № 1659 зазначено, що на день смерті ОСОБА_4 разом з ним були зареєстровані також: з 23.08.1955 року дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (відмітка у її паспорті серії НОМЕР_10 ), з 04.06.1980 року - онук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (відмітка у його паспорті серії НОМЕР_7 ), з 0303.1982 року дружина онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (відмітка у її паспорті серії НОМЕР_11 ) (а.с. 12-13, 15-16, 18, 30).

Судом досліджені були також особисті та медичні документи ОСОБА_4 , а саме: Довідка до акта огляду МСЕК серії ХАР-06 № 019613, Висновок про умови та характер праці, довідка Харківського дочірнього підприємства ЗАТ ЛОЗП України «Укрпрофоздоровниця санаторій «Роща», Посвідчення серії НОМЕР_12 від 20.09.1996, Епікриз Харківського обласного госпіталю інвалідів вітчизняної війни за 2000 рік, довідка серії ХАР-К-82 за № 020250 від 08.04.1987 року щодо інвалідності ОСОБА_4 , медичний висновок № 660 щодо ОСОБА_4 від 02.06.2007 року, Епікриз-виписка із історії хвороби за № 1937 від 21.06.2007 року (а.с. 31-39), з яких вбачається, що ОСОБА_4 був пенсіонером, ветераном, інвалідом Великої Вітчизняної Війни, мав тяжке поранення під час Великої Вітчизняної Війни, обмеження руху, хронічні захворювання, потребував постійного стороннього догляду.

Згідно наданої суду заяви відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 зазначили, що жоден з них не претендує на спадщину після смерті ОСОБА_4 . Також зазначили, що вони жили за тією ж адресою, що і спадкодавець, але окремою сім`єю (а.с. 53).

З оригіналу акту від 31.05.2021, складеному за участю сусідів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , що вбачається, що позивач дійсно жила разом зі спадкодавцем, починаючи з 2000 року до дня смерті останнього, однією сім`єю, турбувалася про нього і забезпечувала його усім необхідним (а.с. 40).

Обставини, зазначені в позовній заяві, у судовому засіданні були підтверджені поясненнями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , кожен з яких довгі роки є сусідом родини позивача. Свідки надали пояснення аналогічні тим, що зазначені в акті, складеному за їхньою участю 31.05.2021 року, та підтвердили, що позивач та спадкодавець ОСОБА_4 останні сім років жили однією сім`єю в квартирі АДРЕСА_1 , мали спільне господарство, разом харчувалися, дбали один про одного. Свідки також підтвердили, що на сімейних світлинах, які їм були надані на огляд у судовій залі, зображені разом позивач та її прадід, ОСОБА_4 , під час святкувань днів народження.

Спір, що розглядається, стосується встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та відносин та реалізації права на спадкування.

При встановленні судами факту зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до дня смерті (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати положення ст. 3 СК України, відповідно до якої сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки, а також те, що сім`я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності ЦК.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Вирішуючи спір щодо встановлення спільного проживання однією сім`єю позивачки та спадкодавця ОСОБА_4 , починаючи з 2000 року та до часу відкриття спадщини, аналізуючи надані позивачем докази, покази свідків, надавши їм об`єктивну правову оцінку, суд вважає про доведеність цього факту та про задоволення даної позовної вимоги.

Щодо позовних вимог в частині визнання права власності у порядку спадкування за законом, судом встановлено наступне.

З оригіналу листа-роз`яснення щодо порядку оформлення спадщини з Другої Харківської міської державної нотаріальної контори від 17.05.2021 року за вих. № 1073/02-14 судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 під час особистого прийому 13.05.2021 року звернулася до державного нотаріуса Другої ХМДНК Шевцової О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була прийнята і зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових спав під № НОМЕР_13 , в журналі реєстрації вхідних документів Другої ХМДНК за вхід. № 1112/02-14, на підставі якої було заведено спадкову справу за № 276/2021 (а.с. 41).

Як вбачається з вищезазначеного документу, на підставі положень, ст.ст. 1258, 1261-1266, 1268, 1270, 1297 та 1298 ЦК України, державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори відмовила заявниці у вчиненні нотаріальної дії і роз`яснила, що для оформлення спадкових прав за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4 їй слід звернутися до суду для встановлення відсутності спадкоємців померлого трьох попередніх черг та факту її проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менш, ніж п`ять років до часу відкриття спадщини.

В порядку витребування доказів судом була отримана з Другої Харківської міської державної нотаріальної контори і досліджена копія спадкової справи № 276/2021, заведеної 13.05.2021 року після смерті ОСОБА_4 , з якої вбачається, що заповіту ОСОБА_4 не залишив, будь-яких заяв про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття від інших спадкоємців померлого не надходило, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину позивачеві було роз`яснено про необхідність звернутися до суду (а.с. 64 - 84).

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Пунктом 3.1 Роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 передбачено, що якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Як передбачено ч.ч. 1, 3 і 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу її відкриття.

Спадкоємець, постійно проживаючий разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Судом з`ясовано, що після смерті ОСОБА_4 залишилася спадщина 1/5 частина двокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 28,1 кв.м., загальною 41,9 кв.м.

Положенням ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших спадкоємців.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент прийняття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вказано у ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у випадку не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом отримують особи, визначені в статтях 1261-1265 ЦК України.

При спадкуванні за законом майно переходить до зазначених в законі спадкоємців відповідно до встановленої черговості, тобто точно визначеного кола осіб, котрі спадкують одночасно.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування в разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови її від прийняття (ст. 1258 ЦК України).

Матеріали справи свідчать, що заповіт ОСОБА_4 не складався, будь-яких спадкоємців за законом першої, другої та третьої черг у спадкодавця немає, єдиним спадкоємцем на майно померлого за законом четвертої черги відповідно до положень ст. 1264 ЦК України є позивач, оскільки положеннями ст. 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш п`яти років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги позивачки в частині визнання права власності у порядку спадкування за законом на 1/5 частину двокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є також обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуюче викладене, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1220-1223, 1226, 1258, 1264, 1268, 1296-1298 ЦК України, п.п. 1-3, 12, 20, 21, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

У х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: Департамент реєстрації Харківської міської ради про встановлення юридичного факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш п`яти років до часу відкриття спадщини та визнання права власності у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити юридичний факт, відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженка м. Харкова, РНОКПП НОМЕР_14 , паспорт серії НОМЕР_9 , проживала однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 2000 року до часу відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженка м. Харкова, РНОКПП НОМЕР_14 , паспорт серії НОМЕР_9 , право власності у порядку спадкування за законом на 1/5 частину двокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Суддя В.В. Вікторов