Справа № 177/1334/22
Провадження № 2/177/760/22
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

26 грудня 2022 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Березюк М. В.

за участі: секретаря Баля А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

18.11.2022 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем по справі, зареєстрований 02.09.1989 року Лозуватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 53.

Вказувала, що від шлюбу вони мають двоє дітей, які на час подання позову до суду є повнолітніми. Також зазначила про те, що з лютого 2022 року сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Їх спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призвело до фактичного припинення ними шлюбних відносин, у зв`язку з чим, позивач просила шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати.

Позивач у судове засідання не з`явилася, разом із позовом до суду подала заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги задовольнити, а також не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач, будучи повідомленим про дату та час розгляду справи до суду повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав.

Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 вересня 1989 року сторони уклали шлюб, який зареєстрованоЛозуватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 53, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

Сторони мають двох дітей, які на час подання позову до суду є повнолітніми, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження ( а.с.7,8).

Як вказувала позивач та не заперечив відповідач на час подання позову до суду сторони шлюбних стосунків не підтримують.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Відповідач до суду не з`явився, своєї думки щодо розірвання шлюбу не висловив, доводи позивача щодо причин розірвання шлюбу та неможливості його збереження не спростував.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд не застосовує положення ст. 111 Сімейного кодексу України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача.

Аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що шлюб між подружжям існує лише формально, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними на час подання позову до суду припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому суд приходить до висновку, що зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому шлюб, зареєстрований між сторонами 02 вересня 1989 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Лозуватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 53- підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що позивач при укладенні шлюбу змінила прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ». В позовній заяві та в заяві про розгляд справи за відсутності позивача остання не зазначила своєї позиції щодо прізвища після розірвання шлюбу, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами, залишити позивачу прізвище « ОСОБА_4 ».

При зверненні до суду з позовом, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Оскільки позов ОСОБА_1 задоволено, суд керуючись ч.1 ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені судові витрати в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-81, 89, 141, ч. 2 ст. 247, 263-265, 280-282, суд, -

У Х В А Л И В:

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 02 вересня 1989 року Лозуватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 53 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок, в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.В. Березюк