Справа № 214/6258/22
2/214/4807/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 грудня 2022 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., оглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд визнати незаконним та скасувати наказ №2409-к від 18.10.2022 року щодо звільнення позивача; поновити позивача на роботі; стягнути на користь ОСОБА_1 з АТ «Криворізький залізорудний комбінат» середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 18.10.2022 року по день фактичного поновлення на посаді; стягнути на користь ОСОБА_1 з АТ «Криворізький залізорудний комбінат» моральну шкоду у розмірі 10000 грн. 00 коп.

Оглянувши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що остання подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами ч. 4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

В порушення зазначених вимог процесуального закону, позивачем до позовної заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення його від сплати судового збору відповідно до закону.

В тексті позовної заяви представник позивача зазначає, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», якими визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Тобто, за вимогами, які випливають із трудових відносин, позивачі не звільняються від сплати судового збору, за винятком двох категорій справ: за вимогами про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У даній позовній заяві заявлено вимоги щодо: 1) визнання незаконним та скасування наказу №2409-к від 18.10.2022 року; 2) поновлення позивача на роботі; 3) стягнення на його користь середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та 4) стягнення моральної шкоди.

Згідно абз. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Таким чином, позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу №2409-к від 18.10.2022 року, стягнення моральної шкоди повинні бути оплачені судовим збором на загальних підставах, кожна окремо, як немайнова вимога та окремо майнова вимога, у розмірах, передбачених ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 01.01.2022 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розмірі 2481 грн. 00 коп.

Таким чином, за вимогу про визнання незаконним та скасування наказу №2409-к від 18.10.2022 року, яка є вимогою немайнового характеру, позивачу належить сплатити судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Разом з тим, з приводу позовної вимоги про стягнення середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 18.10.2022 року по день фактичного поновлення на роботі, суд зазначає наступне.

Згідно положень ст.ст. 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав працівників від незаконного звільнення з роботи, і не входить до структури заробітної плати, оскільки середній заробіток не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 10 постанови від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», якщо буде встановлено, що на порушення статті 46 КЗпП України роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (ст. 235 КЗпП України).

Крім того, абз. 3 п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Тобто, у випадку незаконного звільнення підлягає стягненню саме середній заробіток, а не заробітна плата, які є різними за своєю правовою природою, на що вказує і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 року у справі № 910/4518/16.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу не може бути віднесена до категорії пільгових вимог, за подачу яких, згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не сплачується.

Враховуючи, що заявлена позивачем вимога про стягнення середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу не підпадає під пільги, встановлені ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачу необхідно подати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору за дану вимогу, як вимогу майнового характеру у розмірі, передбаченому п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме у розмірі 1% від ціни позову, але не менше ніж 992 грн. 40 коп., а також з сумарним урахуванням вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 10000 грн. 00 коп., оскільки така вимога виражена у грошовому еквіваленті.

Оскільки позивачем не обраховано та не вказано суму, яку належить стягнути у якості середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, відтак суд позбавлений можливості обрахувати та зазначити конкретний розмір судового збору, який належить сплатити позивачу за вимоги майнового характеру.

Судовий збір сплачується за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у Дніпропетровській області/Саксаганський район/22030101, код отримувача за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, р/о UA0004642, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, виходячи з вище викладеного, позивач має надати до суду позовну заяву з усунутими недоліками, що зазначені в цій ухвалі.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 - залишити без руху.

Надати позивачеві десятиденний строк з дня отримання ним цієї ухвали для усунення недоліків, що викладені в ухвалі.

Роз`яснити позивачеві, що у випадку невиконання ним вимог, викладених в ухвалі, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Попов.