БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1430/22
Провадження № 2/497/478/22
Номер рядка звіту 70
УХВАЛА

про призначення судово- медичної (молекулярно-генетичної) експертизи

та зупинення провадження

"12" грудня 2022 р. Болградський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Кравцової А.В., секретар судового засідання Ільєва Д.Д., розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства. Разом з позовною заявою позивач наодав клопотання про призначення судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи, в якому поставив ряд питань, посилаючись на те, що зазначена експертиза необхідна для встановлення його кровної спорідненості з його дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведення експертизи просить доручити експертам КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи».

Сторони у підготовче судове засідання не прибули, позивач надав клопотання про розгляд заяви за його відсутністю, відповідачка за адресою проживання були направлені судові повістки, які повернулися до суду не отриманими.

Суд, вивчивши матеріали справи, розглянувши заяву позивача про призначення у справі судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи, дійшов наступних висновків.

Предметом позовних вимог є встановлення факту кровної спорідненості між позивачем і його дитиною, яка, на його твердження, народилася у відповідачки ОСОБА_2 , та народження якої зареєстроване в органі РАЦС матір`ю відповідачки з-за неповнолітнього віку відповідачки станом на момент народження дитини; батько записаний за ст.135ч.1 СК України зі слів заявниці.

Згідно з ч.2ст.116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Відповідно до п.п.1,2ч.1ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно роз`яснень, які містяться у постанові Верховного Суду від 25.08.2020р. у справі №478/690/18, висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

На підставі викладеного, беручи до уваги, що для об`єктивного вирішення даного спору необхідні спеціальні знання в області судової медицини, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання позивача про призначення судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи, яке підлягає задоволенню.

Згідно з ч.4ст.103 ЦПК України, питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. П.1.13 Розд.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, що затверджена Наказом №53/5 Міністерства юстиції України від 08.10.1998р., у випадку невиконання клопотань експерта щодо надання додаткових матеріалів, несплати вартості експертизи протягом 45 календарних днів з дня направлення клопотання в порядку, передбаченому чинним законодавством, незабезпечення прибуття експерта, безперешкодного доступу до об`єкта дослідження, а також належних умов для його роботи (учинення перешкод з боку сторін, що беруть участь у справі, в обстеженні об`єкта) матеріали справи повертаються органу (особі), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив (ла) експерта), із зазначенням мотивованих причин неможливості її проведення.

Отже, проведення експертизи спеціалізованими установами у цивільному судочинстві здійснюється на платній основі за рахунок замовника, така оплата експертизи в цивільній справі провадиться за рахунок сторони, яка порушила відповідне клопотання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи. На підставі п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється на час проведення експертизи. ТОму, оскільки для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи потрібен значний час, то провадження у справі слід зупинити на час проведення експертизи.

Керуючись ст. ст. 102-109,116,189, 197, 252-253, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.

Призначити у справі №497/1430/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, судову-медичну (молекулярно-генетичну) експертизу, проведення якої доручити судовому експертам КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» (65082, м. Одеса, пров. Валіховський, 4).

Поставити па вирішення експертизи наступні питання:

- чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як батька та дочки?

- якщо так, чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

Надати для проведення експертизи усі необхідні документи, що містяться в матеріалах справи.

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України.

Покласти на позивача ОСОБА_1 оплату за проведення експертизи, роз`яснити йому положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Зупинити провадження у цивільній справі № 497/1430/22 на час проведення експертизи - зупинити.

Роз`яснити сторонам, що гідно з нормами ч.ч.1-3 ст.12, ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч.4 ст.12, ч. ч.2,3 ст.13 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2021 року в справі № 645/1098/18 зазначено, що при вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 399/1029/15-ц вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо.

Згідно з ч.4, п.п.3-5ч.5 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У ч.1ст.44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Вимогами ч.1 ст.109 ЦПК України визначено, що нею законодавець встановив спеціальну процесуальну санкцію для осіб, які ухиляються від участі у експертизі. Важливим у такому випадку є встановлення ухилення осіб як умисних дій, внаслідок чого неможливо проведення експертизи для з`ясування відповіді на питання, яке для них має значення, наслідком чого може бути визнання судом факту для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмова у його визнанні.

Аналогічні висновки висловлені в постанові Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі № 676/1503/19.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії. Строк для оскарження може бути поновлений судом апеляційної інстанції в разі його пропуску з поважної причини.

Суддя А.В.Кравцова