ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1630/22Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М.
Провадження № 22-ц/817/961/22 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

з участю секретаря - Романська К.М.

сторін:

апелянта - ОСОБА_1 ,

представника апелянта - ОСОБА_2 ,

позивачки - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/1630/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тернопіль-ського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2022 року (ухвалене суддею Сливкою Л.М., повний текст якого складено 05 вересня 2022 року) в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася одна дитина - син ОСОБА_6 . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 січня 2019 року шлюб між сторонами розірвано. У зв`язку із повторним одруженням, позивачка у 2020 році змінила своє прізвище із ОСОБА_7 на ОСОБА_8 . Малолітній син ОСОБА_6 зареєстрований та проживає разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2020 року з ОСОБА_1 на користь позивачки присуджено стягення аліментів на утримання сина ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Однак, вказаного розміру аліментів недостатньо для належного утримання дитини, оскільки їх малолітній син ОСОБА_6 потребує додаткових витрат, зокрема на медичні обстеження та лікування.

Позивачка зазначає, що у їх із відповідачем сина - ОСОБА_6 встановлено наступні захворювання: рання дитяча епілептична енцефалопатія (мутація СHD2); мозкові дисфункції, як наслідки перинатального ГІУ ЦНС, синдром гіперактивності і порушення концентрації уваги, затримка психо-мовленнєвого розвитку; гіперрурекумія, непереносимість глютена, підозра на целіакію, дефіцит заліза, вторинна лактозна недостатність.

У зв`язку із вищевказаними захворюваннями, малолітній син проходить чимало медичних обстежень та потребує лікування. Зокрема, позивачка вказує, що самостійно оплачує усі витрати, пов`язані із збереженням здоров`я дитини. Зокрема, станом на даний момент вона понесла наступні витрати:

-на бактеріологічні дослідження, метаболічні дослідження - 5778.50 гривень;

- аналізи із дослідження ендомізіума (антитіла ІgА), ендомізіума (антитіла IgG), тканин трансглутаміназа (антитіла ІgG), тканин трансглутаміназа (антитіла ІgG), взяття крові одноразовими системами - 1290 гривень;

- аналізи із визначення каріотипу та відбір венозної крові - 1675 гривень;

- на проведення електроенцефалографії - 490 гривень;

- на проведення електроенцефалографії та первинної консультації дитячого психіатра - 910 гривень;

- на проведення мікрополяризації (10 процедур) - 3200 гривень;

- на купівлю продуктів відповідно до спеціальної дієти дитини - 597.40 гривень;

- на проведення нічного ЕЕГ моніторингу - 5000 гривень;

- на проведення УЗД у лікувально-діагностичному центрі «Румед-Т» - 980 гривень;

- на проведення корекційних занять у Центрі розвитку дітей - 44 000 гривень.

Відповідно до Довідки №13 від 13 грудня 2021 року, що видана ФОП ОСОБА_11 , дитина ОСОБА_6 регулярно відвідує корекційні заняття у Центрі розвитку дітей починаючи з лютого 2021 по грудень 2021 року. Вартість занять за один місяць становить 4000 гривень. Окрім того, позивачка очікує понесення витрат у розмірі 5000 гривень із проведення повторного нічного ЕЕГ моніторингу. Так, відповідно до висновків про проведення нічного відео ЕЕГ моніторингу, який проводився 29-30 вересня 2021 року дитині ОСОБА_6 рекомендовано проведення повторної процедури через 6 місяців. Попередня вартість процедури становила 5 000 гривень, а тому очікується понесення витрат у такому ж розмірі. Також, позивачкою очікуються витрати у розмірі 60 000 гривень із проведення корекційно-розвиткових занять з дитиною.

У зв`язку з наведеним просила суд стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на дитину у розмірі 128920.90 гривень.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 61960.45 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції помилково виходив з того, що загальна сума додаткових витрат, які здійснені позивачкою на малолітнього сина ОСОБА_6 становить 63920.90 грн., оскільки подані позивачем докази є неналежними, в тому числі і через відсутність оригіналів та підтвердження щодо необхідності проведення обстежень та інших заходів під час епідемії та воєнного стану.

У зв`язку з викладеним просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволені позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників по справі до суду не надходив.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на мотиви, викладені у ній.

Позивач ОСОБА_3 проти апеляційної скарги заперечила та просила рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, таким вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не повністю.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

Сторони є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 03 липня 2017 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №389 (а.с.10).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 січня 2019 року, ухваленим у цивільній справі №607/24134/18, стягнуто із відповідача в користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2500 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.11-12).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2020 року, ухваленим у цивільній справі №607/13536/20, зменшено розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 січня 2019 року та стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1700 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.8-9).

У зв`язку із реєстрацією шлюбу у 2020 році позивачка змінила прізвище із ОСОБА_7 на ОСОБА_8 .

Як убачається із Консультативного заключення від 06 жовтня 2020 року, виданого реабілітаційним центром «Еліта», у пацієнта ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено діагноз: Мозкові дисфункції, як наслідки перинатального ГІУ ЦНС. Синдром гіперактивності і порушення концентрації уваги. Затримка психо-мовленнєвого розвитку (а.с.18).

Згідно Висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини, наданого комунальною установою «Інклюзивно-ресурсний центр» Тернопільської районної ради Тернопільської області від 11 грудня 2020 року №96, у дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено діагноз: Перинатальне ураження ЦНС, гіпоксично-ішемічного ґенезу, синдром вегето-вісцеральних порушень. Синдром підвищеної нервово-рефлекторної збудливості. Затримка психо-мовного розвитку. СДУГ (а.с.13-16).

Відповідно до Консультативної карти, виданої 23 лютого 2021 року поліклінічним відділом КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради, у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено діагноз: Гіперрурекумія, непереносимість глютена, підозра на целіакію, дефіцит заліза, вторинна лактозна недостатність (гепатит С/Т) (а.с.20).

Згідно пункту 8 вказаної консультативній карті ОСОБА_6 рекомендовано безглютенову дієту.

Згідно долученої позивачкою копії фіскального чеку від 23 листопада 2021 року позивачкою здійснено витрати на купівлю продуктів відповідно до спеціальної дієти дитини у сумі 597.40 гривень (а.с.45).

Позивачкою здійснюються витрати на діагностування стану здоров`я малолітнього сина сторін - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно рахунку № НОМЕР_2 від 16 лютого 2021 року, виданого ТОВ «Медична лабораторія» вартість бактеріологічних досліджень пацієнта ОСОБА_6 становить та оплачено 5778.50 гривень (а.с.19)

Як убачається із копії чеку №20688, виданого ТОВ «Сінево Україна» вартість взяття крові одноразовими системами 1290 гривень (а.с. 21).

Згідно копії фіскального чека, виданого 28 липня 2021 року, ПП «Перша соціальна медична лабораторія «ЕСКУЛАБ» вартість аналізів із визначення каріотипу та відбір венозної крові 1675.00 гривень (а.с.22).

Згідно копії фіскального чека №27873275 від 01 вересня 2021 року витрати на проведення електроенцефалографії та первинної консультації дитячого психіатра - 910 гривень (а.с.23).

Відповідно до копії фіскального чека №27876432 від 01 вересня 2021 року оплачено витрати на проведення електроенцефалографії у сумі 490 гривень (а.с.24).

Як убачається із копії фіскального чека №28025074 від 01 вересня 2021 року оплачено витрати на проведення мікрополяризації (10 процедур) у сумі 3200 гривень (а.с. 25).

Відповідно до копії фіскального чека від 30 листопада 2021 року оплачено витрати на проведення нічного ЕЕГ моніторингу у сумі 5000 гривень (а.с.47).

Із роздруківки переліку аналізів ультра-звукової діагностики Лікувально-діагностичного центру «Румед-Т» убачається, що вартість витрат на проведення УЗД у лікувально-діагностичному центрі «Румед-Т» становить 980 гривень. (а.с.49-50).

Відповідно до Довідки №13, виданої 13 грудня 2021 року «Центр розвитку дітей» ФОП ОСОБА_11 , ОСОБА_6 щоденно відвідує розвиткові-корекційні заняття з лютого місяця по сьогоднішній день. Вартість занять за один місяць становить 4000 гривень (а.с.48).

Враховуючи те, що малолітній син сторін ОСОБА_6 відвідує розвиткові-корекційні заняття протягом 11 місяців, позивачка понесла витрати на дані заняття у розмірі 44000 гривень.

Згідно Договору від 04 січня 2022 року, укладеного між ОСОБА_3 (Замовник) та ФОП ОСОБА_11 (Виконавець), відповідно до пункту 1.1. якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання провести корекційно-розвиткові заняття (послуги) з дитиною ОСОБА_6 5 годин на тиждень, щоденно у робочі дні 1 заняття протягом 2022 року (а.с.51).

Згідно пункту 2.1. за виконану роботу замовник виплачує виконавцеві 5000 гривень, щомісячно протягом 2022 року. Всього 60000 гривень за рік. В суму входить щомісяця 20 занять, 250 гривень за кожне заняття.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Аналогічний висновок викладений у постанові КЦС у складі Верховного Суду від 04 грудня 2019 року в справі № 320/383/19.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Аналогічний висновок викладений у постанові КЦС у складі Верховного Суду від 29 квітня 2022 року в справі № 761/27222/20.

З матеріалів справи вбачається, що додаткові витрати, які здійснюються позивачкою на малолітнього сина ОСОБА_6 , зумовлені хворобою дитини, необхідністю здійснення діагностики стану здоров`я та лікування.

Вказані витрати документально підтверджені та здійснені позивачкою з метою діагностики стану здоров`я дитини - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого лікарськими установами встановлено діагноз: перинатальне ураження центральної нервової системи гіпоксично-ішемічного ґенезу, синдром вегето-вісцеральних порушень; синдром підвищеної нервово-рефлекторної збудливості; затримка психо-мовного розвитку; СДУГ.

Разом з ти, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що не слід брати до уваги роздруківку переліку аналізів ультразвукової діагностики лікувально діагностичного центру «Румед-Т» (а.с.49-50), вартість якої становить 980.00 гривень, оскільки в ній зазначено, що обстеження проводились не ОСОБА_6 , а особі в стані вагітності, плід у II триместрі. Отже, такий доказ, поданий позивачкою, суд до уваги не приймає.

Таким чином, сума витрат, які здійснені позивачкою на малолітнього сина сторін ОСОБА_6 становить 62940.90 грн., а не 63920.90 грн.

Апеляційний суд зазначає, що витрати, які передбачені договором від 04 січня 2022 року, укладеному між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_11 , становлять 60000 гривень, а тому сума витрат, які здійснені позивачкою на малолітнього сина загалом буде в розмірі 122940.90 гривень.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що із відповідача підлягають стягненню половину суми вказаних додаткових витрат у розмірі 61470.45 гривень.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції, підлягає зміні, шляхом зменшення розміру додаткових витрат на дитину до 61470.45 гривень.

Доводи апелянта про те, що відсутні докази для підтвердження обставин щодо необхідності проведення малолітньому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обстежень та інших заходів, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки дитина страждає на тяжкі хвороби та відповідно потребує спеціальний медичний догляд, лікування, оздоровлення, тощо.

Апеляційний суд наголошує на тому, що загальновідомим є той факт, що обстеження та лікування хворої дитини добре впливає на організм, сприяє його зміцненню, збільшенню опірності організму до хвороб, тощо, що в подальшому не може не впливати на загальний стан здоров`я дитини.

Таким чином, колегія суддів критично оцінює твердження апелянта щодо недоцільності обстежень хворої дитини, які на його думку не потрібні. При цьому, відповідач, як батько дитини, не позбавлений права також займатися лікуванням малолітнього сина у спеціалістів, яких вважає за необхідне.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що в матеріалах справи відсутні акт чи інший документ щодо часу і місця проведення процедур у ФОП ОСОБА_11 «Центр розвитку дітей», оскільки вказане спростовується довідкою «Центр розвитку дітей» №13 від 13 грудня 2021 року. При цьому, відповідач, як батько дитини, не позбавлений права самостійно відвідати та перевірити надання послуг малолітньому ОСОБА_6 з корекційно-розвиткових занять.

Твердження апелянта про те, що з копії фіскального чека від 23 листопада 2021 року, що надала позивачка, не можливо встановити, що це додаткові витрати на харчування сина, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки із вказаного чеку вбачається, що придбано продукти безглютенові, тобто для спеціальної дієти дитини, а тому слід вважати що витрати дійсно пов`язані із певними особливими потребами малолітньої дитини.

Інші доводи апелянта фактично зводяться до трактувань про доцільність чи недоцільність лікарських обстежень, лікування, оздоровлення та придбання продуктів харчування для малолітнього сина, однак ОСОБА_1 не зазначив та судом не встановлено, що додаткові витрати на дитину виходять за межі його здібностей і фінансових можливостей, тобто матеріальне становище батька не дозволяє забезпечити повну оплату таких витрат, а тому в даній справі відсутні правові підстави для відмови у задоволенні позову.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що присуджений розмір додаткових витрат на дитину не є незмінним, адже відповідач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про зменшення розміру присуджених до стягнення з нього додаткових витрат на утримання дитини після істотної зміни або припинення обставин (одужання або істотне покращення стану здоров`я його дитини), які стали підставою для задоволення позову.

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду, зменшивши розмір стягнення додаткових витрат на дитину з 61960,45 грн. до 61470,45 грн.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2022 року - змінити, зменшивши розмір стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 додаткових витрат на малолітню дитину ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 61960 (шістдесят одна тисяча дев`ятсот шістдесят) гривень 45 копійок до 61470 (шістдесят одна тисяча чотириста сімдесят) гривень 45 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови - 12 грудня 2022 року.

Реквізити сторін:

Позивачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса зареєстрованого місця проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса зареєстрованого місця проживання - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Головуючий

Судді