Справа № 466/8225/20
Провадження № 2/466/230/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Репета К. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: відділ у справах дітей Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у користуванні квартирою та встановлення порядку користування квартирою,-

у с т а н о в и в:

21 жовтня 2020 року ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: відділ у справах дітей Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у користуванні квартирою та встановлення порядку користування квартирою, у якому просив суд ухвалити рішення, яким зобов`язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 ; встановити наступний порядок користування приміщеннями у квартирі АДРЕСА_1 : житлову кімнату, позначена в технічному паспорті цифрою «7» площею 24,5 кв. м. залишити в користуванні ОСОБА_1 ; житлову кімнату, позначена в технічному паспорті цифрою «2» площею 19,1 кв. м. залишити в користуванні ОСОБА_3 ; житлову кімнату, позначена в технічному паспорті цифрою «4» площею 16,7 кв. м. залишити в користуванні ОСОБА_2 та стягнути з відповідача на його користь судовий збір, сплачений за подання позовної заяви у розмірі 1694,40 грн. (а. с. 1-2).

Стислий виклад позицій сторін.

Обґрунтування позивача.

Позивач зазначив, що у період перебування в шлюбі ним та відповідачем на підставі договору купівлі-продажу від 26.03.2013, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Біляк О. Я., була набута квартира АДРЕСА_1 . Дана квартира належить їм на праві спільної часткової власності, а саме по 1/2 (одній другій) частини квартири кожному.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 17.10.2016 шлюб між ними розірвано. У шлюбі у них народилася донька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з ними.

Протягом всього періоду проживання у спільній квартирі із відповідачем виникають конфліктні ситуації щодо питань спільного проживання у даній квартирі. Після розірвання шлюбу у 2016 році, він неодноразово звертався до відповідача із пропозицією продати дану квартиру, оскільки їхнє спільне проживання є неможливим у зв`язку із постійними конфліктними ситуаціями, які мають наслідком вчинення сімейного насильства, що підтверджується матеріалами Єдиного обліку повідомлень, які знаходяться у Шевченківському ВП ГУНП у Львівській області за № 19269 від 09.07.2016, за № 3331 від 10.02.2018, від 16.05.2019, від 14.11.2018, заборонним приписом від 16.05.2019.

Так, 30.09.2019 Львівським апеляційним судом винесено постанову, відповідно до якої позивача звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення згідно ч. 1 ст.173-2 КУпАП та судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 сама своїми діями вчинила стосовно свого чоловіка психологічне насильство, а саме принижувала його честь і гідність, шарпала, провокувала на бійку, поводила себе агресивно, висловлювалась нецензурними словами.

Листом-відповіддю відділу у справах дітей Шевченківської районної адміністрації № 36-378 від 31.01.2018 також підтверджується факт виникнення конфліктів у відповідача із малолітньою дочкою.

Позивач зазначив, що відповідач обмежила його право користування кімнатою площею 19,1 м.кв., зачинивши її на замок, ключі у нього відсутні. На даний час відповідач користується кімнатою площею 19,1 м.кв., кімнатою площею 24,5 м.кв. та кімнатою площею 16,7 м.кв., чим порушує його право на вільне та безперешкодне користування майном. Він займає приміщення, що були облаштовані ними самовільно, право власності на які не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Враховуючи той факт, що відповідач відхилила його пропозиції щодо продажу квартири та чинить перешкоди в користуванні квартирою, що належить їм на праві спільної часткової власності, а також вчиняє аналогічні дії в перешкоджанні безперешкодного користування квартирою по відношенню до малолітньої дочки, позивач змушений в порядку ст. 16 ЦК України звернутися до суду за захистом свого майнового права на безперешкодне користування квартирою, виходячи із розміру належної йому частки у праві власності.

Згідно технічного паспорта спірна квартира АДРЕСА_1 складається із трьох кімнат житловою площею 60,3 м.кв., кухні площею 16.7 м.кв, ванної кімнати 3,6 м.кв, вбиральні площею 1,5 м.кв, коридору площею 11,5 м.кв., тераси площею 1,2 м.кв. Загальна площа квартири становить 94,8 м.кв. Житлові кімнати ізольовані одна від одної.

1/2 частина квартири, що належить позивачу, буде складати 47,4 м.кв. від загальної площі квартири. 1/2 частина квартири від житлової площі, яка належить позивачу, буде становити 30,15 м.кв. Найбільш наближена до належної йому частки в квартирі є житлова кімната площею 24,5 м.кв.

Позивач зазначив, що з метою забезпечення інтересів малолітньої дочки необхідно виділити їй у користування кімнату площею 16,7 м.кв. В користуванні відповідача залишити кімнату площею 19,1 м.кв.

В загальному користуванні необхідно залишити кухню, ванну кімнату, коридор та вбиральню.

Відтак змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Обґрунтування заперечень відповідача.

09 листопада 2020 року на адресу суду представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Попівняком Н. М. подано відзив на позовну заяву, у якому вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідач підтвердила, що позивачем та нею 26.03.2013 було придбано по 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 . Дана квартира знаходиться на десятому поверсі десятиповерхового багатоквартирного будинку.

Проте, як зазначила відповідач, текст позовної заяви містить аргументи, які не стосуються предмету позову та не мають юридичного значення, зокрема: рішення Львівського апеляційного суду від 30.09.2019 у справі № 466/3951/19 стосується вирішення питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; терміновий заборонний припис стосовно кривдника; листи з Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області про факт звернення позивача до поліції.

Відтак, вказані документи свідчать про негативне ставлення позивача до відповідача, яке триває з часу розірвання шлюбу.

Крім того зазначила, що попри формальне зазначення позивачем про те, що такий діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , позовна заява свідчить про бажання забезпечити себе житлом найбільшої площі.

Щодо варіанту користування житловою площею квартири позивач не наводить будь-яких аргументів щодо саме такого методу розподілу житлової площі.

Відповідно до інформації № 231361119 від 05.11.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, позивач, окрім 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , також володіє квартирою АДРЕСА_2 . Звертає увагу суду на те, що ні відповідач, ні малолітня донька в цій квартирі ніколи не проживали. Натомість, позивач одноосібно володіючи іншою квартирою, фактично проживаючи у квартирі АДРЕСА_1 лише декілька днів щомісяця, просить надати йому в користування найбільшу площу.

Вважає, що позовна вимога про зобов`язання не чинити позивачу та малолітній доньці перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 є передчасною, оскільки лише після визначення порядку такого користування, набуття рішення про таке користування законної сили, наступне встановлення фактів вчинення відповідачем перешкод в користуванні раніше виділених приміщень може бути предметом розгляду в суді.

10 листопада 2020 року на адресу суду представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Левицькою І. С. подано письмові заперечення на відзив, у яких із наведеними у відзиві аргументами не погоджуються, виходячи з наступного.

Зміст відзиву, зокрема формулювання про негативне ставлення позивача до відповідача та подання представником відповідача клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи свідчить про визнання відповідачем факту існування конфлікту між позивачем та відповідачем, а отже і спору про порядок користування спірним житлом.

Долучене до відзиву клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи з метою визначення технічної можливості розділити спірну квартиру між сторонами та запропоновані представником відповідача питання для з`ясування не стосуються предмету спору, оскільки позивачем пред`явлено позов про встановлення порядку користування квартирою. А не її розподілу. Виходячи із фактичних обставин справи, зокрема часток співвласників у спірній квартирі, кількості житлових кімнат та осіб, які проживають у квартирі, вважає, що проведення експертизи є недоцільним.

Посилання представника відповідача на намагання позивача в такий спосіб заволодіти більшою частиною житла, не відповідають дійсності і свідчать про маніпулювання інтересами дитини зі сторони відповідача. Прохання позивача залишити йому у користування житлову кімнату більшої площі обґрунтовується тим, що він проживає спільно з дочкою, котра теж з ним спілкується, а тому вона буде мати можливість перебувати разом з ним у кімнаті, в якій він буде проживати. Тобто, дана вимога включає інтереси дитини.

Третьою особою Відділом у справах дітей Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради пояснень щодо позову подано не було.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 22 жовтня 2020 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 03 грудня 2020 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано з Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області матеріали з Єдиного обліку повідомлень, які знаходяться у Шевченківському ВП ГУНП у Львівській області за № 19269 від 09.07.2016, за № 3331 від 10.02.2018 та матеріали з Єдиного обліку повідомлень, за результатами розгляду яких ОСОБА_1 надано письмові відповіді № 6733/43/04/09-16 від 06.07.2016, № 13084/43/04/09-18 від 14.11.2018, № П-58/01/43/09-20 від 16.01.2020, № 5925/43/01/09-19 від 27.05.2019.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 28 січня 2021 року задоволено клопотання представника відповідача про призначення у справі судової будівельно- технічної експертизи. Призначено у вказаній цивільній справі судову будівельно-технічну експертизу. Проведення експертизи доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, що за адресою 79024, м. Львів, вул. Липинського, 54. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 01 червня 2021 року провадження по справі поновлено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 06 серпня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 01 жовтня 2021 року задоволено клопотання представника відповідача про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи. Призначено у вказаній цивільній справі судову будівельно-технічну експертизу. Проведення експертизи доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, що за адресою 79024, м. Львів, вул. Липинського, 54. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2021 року провадження по справі поновлено.

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Левицька І. С. не з`явилися, 13.06.2020 на адресу суду адвокатом Левицькою І. С. подано клопотання, у якому просили розгляд справи проводити у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, покликаючись на підстави та мотиви, викладені в позовній заяві. Просили позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник адвокат Попівняк Н. М. у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи Відділу у справах дітей Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, встановив наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Судом встановлено та підтверджено доказами наступне.

Згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 26.03.2013 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Біляк О. Я., позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_3 належить по 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (а. с. 10-13).

Згідно Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квартира АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової (1/2 частки) на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 779, виданого 26.03.2013 приватним нотаріусом Біляк О. Я. (а. с. 8-9).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 17.10.2016 шлюб між сторонами розірвано. У шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , копія якого долучена до матеріалів справи.

Судовим розглядом встановлено, що після розірвання шлюбу відповідач створює перешкоди позивачу у користуванні спірною квартирою, що належить сторонам на праві спільної часткової власності.

Факт вчинення перешкод у користуванні квартирою підтверджується письмовими доказами, зокрема витребуваними ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 03 грудня 2020 року, за клопотанням позивача, матеріалами розгляду звернення ОСОБА_1 із Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області - матеріалами з Єдиного обліку повідомлень, які знаходяться у Шевченківському ВП ГУНП у Львівській області за № 19269 від 09.07.2016, за № 3331 від 10.02.2018.

Згідно технічного паспорта на приватизовану квартиру АДРЕСА_1 , складеного Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 22.12.2008, спірна квартира розташована на десятому поверсі десятиповерхового будинку та складається із 3 кімнат, житловою площею 60,3 кв. м., в тому числі: 1-а кімната 19.1, 2-га кімната 16.7, з-я кімната 24.5, кухні площею 16.7 кв. м., ванної кімнати площею 3,6 кв. м., вбиральні (поєднана) 1.5 кв. м., коридора 11.5 кв. м. Квартира обладнана терасою 1.2 кв. м. Загальна площа квартири 94,8 кв. м. (а. с. 7).

За доводами позивача відповідач обмежила його право користування кімнатою площею 19,1 м.кв., зачинивши її на замок, ключі у нього відсутні. На даний час відповідач користується кімнатою площею 19,1 м.кв., кімнатою площею 24,5 м.кв. та кімнатою площею 16,7 м.кв., чим порушує його право на вільне та безперешкодне користування майном. Він займає приміщення, що були облаштовані ними самовільно, право власності на які не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Враховуючи той факт, що відповідач відхилила його пропозиції щодо продажу квартири та чинить перешкоди в користуванні квартирою, що належить їм на праві спільної часткової власності, а також вчиняє аналогічні дії в перешкоджанні безперешкодного користування квартирою по відношенню до малолітньої дочки, позивач змушений в порядку ст. 16 ЦК України звернутися до суду за захистом свого майнового права на безперешкодне користування квартирою, виходячи із розміру належної йому частки у праві власності.

Так, позивачем запропоновано наступний варіант користування спірною квартирою: 1/2 частина квартири, що належить позивачу, буде складати 47,4 м.кв. від загальної площі квартири. 1/2 частина квартири від житлової площі, яка належить позивачу, буде становити 30,15 м.кв. Найбільш наближена до належної йому частки в квартирі є житлова кімната площею 24,5 м.кв.

Позивач зазначив, що з метою забезпечення інтересів малолітньої дочки необхідно виділити їй у користування кімнату площею 16,7 м.кв. В користуванні відповідача залишити кімнату площею 19,1 м.кв.

В загальному користуванні необхідно залишити кухню, ванну кімнату, коридор та вбиральню.

За клопотанням відповідача та її представника судом двічі призначалася судова будівельно-технічна експертиза з метою визначення можливості поділу квартири, проте враховуючи те, що саме відповідачем не було забезпечено доступ експерта у квартиру для її огляду з метою отримання вихідних даних для проведення експертизи, матеріали справи повернуто в суд без експертного висновку, про що свідчить лист експертної установи (а. с. 121-124).

Дана бездіяльність відповідача свідчить про відсутність заперечень щодо позиції, викладеної позивачем в позовній заяві, а відтак і згоду із запропонованим варіантом користування житловими кімнатами.

Також в судовому засіданні під час розгляду справи по суті, відповідач в усних поясненнях, які зафіксовані звукозаписом зазначила, що не заперечує проти користування позивачем саме вітальнею. Зазначена відповідачем в судовому засіданні позиція про те, що після розлучення із позивачем між ними було досягнуто домовленості про його проживання у мансардному приміщення квартири не відповідає дійсності. Відповідно до технічного паспорта квартири остання складається із трьох житлових кімнат. Мансардне приміщення є свого роду горищем, на яке відсутні у сторін спору правовстановлюючі документи. Оскільки позивачу належить 1/2 частини права власності на квартиру, він вправі на рівні з іншим співвласником володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Оскільки відповідач систематично чинить перешкоди в користуванні квартирою, позивач змушений був тимчасово проживати на горищі, що є прямим порушенням його права власності. Не досягнувши в позасудовому порядку із відповідачем згоди щодо порядку користування квартирою, позивач змушений був реалізувати своє право на судовий захист.

Судовим розглядом не спростовано доводів позивача, що станом на момент звернення до суду між позивачем та відповідачем відсутня згода щодо порядку користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , крім того, відповідачем не запропоновано іншого варіанту розподілу квартири без погіршення житлових і життєвих умов.

Законодавство, що застосоване судом при розгляді спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як визначено ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317, ст.319, ст.321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховному суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 роз`яснено судам, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що позов є підставним та підлягає задоволенню.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: відділ у справах дітей Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у користуванні квартирою та встановлення порядку користування квартирою задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 .

Встановити наступний порядок користування приміщеннями у квартирі АДРЕСА_1 :

- житлову кімнату, позначена в технічному паспорті цифрою «7» площею 24,5 кв. м. залишити в користуванні ОСОБА_1 ;

- житлову кімнату, позначена в технічному паспорті цифрою «2» площею 19,1 кв. м. залишити в користуванні ОСОБА_3 ;

- житлову кімнату, позначена в технічному паспорті цифрою «4» площею 16,7 кв. м. залишити в користуванні ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір у розмірі 1694,40 грн. (одну тисячу шістсот дев`яносто чотири гривні 40 копійок).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Відділ у справах дітей Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, , місцезнаходження: м. Львів, вул. Липинського, 11.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 червня 2022 року.

Суддя П. Т. Едер