Справа № 159/4302/22
Провадження № 2/159/1262/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Чалого А.В.,

за участю секретаря Ворожко А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.05.2012 розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу, донька проживає з позивачкою. З народження дитина страждає на тяжкі хвороби, стан здоров`я лікарі оцінюють як відносно задовільний, проте їй необхідно щодня приймати призначені ліки. Дитина являється інвалідом. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.12.2018 з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 2027 гривень щомісячно, які відповідач сплачував. В позовній заяві позивачка зазначає, що з 03.03.2022 відповідач був призваний для проходження військової служби в Збройні сили України, має сталий дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти у частці від свого заробітку (доходу). На даний час матеріальне становище позивачки погіршилось, зросли витрати на утримання дитини, яка являється дитиною з інвалідністю, а тому потребує постійного медичного лікування та реабілітації. На думку позивачки, відповідач не являється особою з інвалідністю, працездатний, інших утриманців немає, а розмір аліментів, які сплачуються на даний час є недостатнім для покриття половини витрат на утримання їх спільної доньки. Відповідач долею дитини не цікавиться, участі у її вихованні не бере, тому вона змушена звертатися до суду з даним позовом.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.12.2018 в цивільній справі №159/5718/18, що стягуються з відповідача на її користь та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.11.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 20.12.2022.

19.12.2022 до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 на позовну заяву. В даному відзиві відповідач позовні вимоги не визнає, просить відмовити в його задоволенні. У відзиві відповідач зазначає, що в позовній заяві ОСОБА_1 фактично йдеться про збільшення розміру аліментів, а не про зміну їх стягнення. Крім того, позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги обставинами, які не відповідають дійсності. Зокрема, він має слабке фізичне здоров?я, не може виконувати тяжку фізичну працю. Його мати є особою похилого віку, отримує незначну пенсію, 04.11.2018 їй проведена хірургічна операція, за яку відповідач сплатив значні кошти. Мати знаходиться на його утриманні, він надає їй матеріальну допомогу, оплачує комунальні послуги, купує продукти та ліки. Відповідач вважає, що витрати через стан здоров?я дитини, це додаткові витрати на дитину, які не входять у щомісячний розмір аліментів.

Позивачка та її представник до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, звернулися до суду з заявою, в якій просять розгляд справи проводити у їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення засідання повідомлений належним чином.

За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши надані учасниками справи письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

В статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. ст. 51 Конституції України, 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що учасники справи перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.05.2012 року розірвано.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 видане 03.09.2007 виконавчим комітетом Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області, сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.12.2018 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2027 (дві тисячі двадцять сім) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 01.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

З посвідчення серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 інвалідом дитинства до 18 років.

Як вбачається з витягу протоколу засідання лікарсько-консультативної комісії Ковельської дитячої поліклініки від 10.01.2019 №8, дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує постійного та тривалого лікування.

Згідно відповіді на запит адвоката Самулевич О.М. від 06.09.2022 №4527 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 був призначений 03.03.2022 у команду НОМЕР_3 та вибув у частину для проходження військової служби.

З копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є пенсіонером.

З довідки, наданої Люблинецькою селищною радою Ковельського району Волинської області від 08.12.2022 №982/25/2-22 вбачається, що ОСОБА_2 піклується та турбується про матір, ОСОБА_4 , надає їй допомогу (привозить продукти харчування і ліки, забезпечує оплату комунальних послуг, допомагає по господарству).

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
За положеннями ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилалась на збільшення витрат на утримання спільної дитини доньки ОСОБА_3 , а також можливість відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Вказана вище правова позиція зазначена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.06.2021 (справа 643/11949/19, провадження № 61-2698св21).
Статтею 7 Закону «Про державний бюджет на 2022 рік» установлено, що для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Суд зауважує, що закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям у розмірі, необхідному для забезпечення належного та достатнього рівня життя дитини та її всебічного розвитку. Водночас, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд погоджується з доводами позивача, що розмір стягуваних аліментів з відповідача є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Разом з тим, суд погоджується з доводами відповідача, що на його утриманні знаходиться матір похилого віку, а тому надані довідки суд приймає як належні та допустимі докази.
Таким чином, зважаючи на особу платника аліментів, який має постійний дохід, наявність у нього непрацездатної матері похилого віку, а також беручи до уваги інтереси дитини, яка має право на достатній рівень матеріального забезпечення, суд приходить до висновку, що сума аліментів у розмірі у розмірі 1/4 заробітку (доходу) є необхідною та достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки такий розмір аліментів визначено у відповідності до фактичних обставин справи та узгоджується із вимогами закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Враховуючи, що задовольняється 50% позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 496,20 грн.
Керуючись ст. ст.12, 13, 80, 81, 89, 141, 200, 206, 263-268, 354, 355 ЦПК України, 180-182, 183, 184,192 Сімейного Кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2018 року (справа №159/5714/18).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев?яносто шість) гривень 20 копійок.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Головуючий:А. В. ЧАЛИЙ