Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/3545/22
Провадження № 2/279/1206/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Райвахівською Л.В., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу №279/3545/22 за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про усунення перешкод, зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що відповідно до свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 23.08.1994 року, виданого Відділом приватизації при Коростенській районній Раді народних депутатів Житомирської області, набула право спільної сумісної власності на 1/3 частку будинку АДРЕСА_1 .

Іншими співвласниками будинку стали колишні члени її сім`ї: дочка ОСОБА_2 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_2 та колишній чоловік - ОСОБА_6 , з яким вона розлучилася 22.09.2001 року, про що свідчить штамп у паспорті на її ім`я.

Постановою Верховної Ради № 1915-111 від 13.07.2000 року село Чигирі Коростенського району приєднано до міста Коростеня.

Рішенням Коростенської міської ради від 25.09.2000 року вулицю Гранітну перейменовано на вулицю Гетьмана ОСОБА_7 .

Про це свідчать штампи, поставлені Коростенським МБТІ на бланку Свідоцтва про право власності НОМЕР_2.

Відповідачка значиться зареєстрованою у будинку із 22.09.2006 року, а після одруження та народження дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме з 11.06.2013 року, за адресою будинку зареєстровано ще й місце проживання її новонародженої дочки.

Через деякий час, а саме: 26 грудня 2014 року, відповідачка разом з дочкою виїхали на постійне проживання до Російської Федерації та з того часу до місця свого проживання в м.Коростені не поверталися.

Таким чином, в будинку за вказаною адресою з того часу ні відповідачка, ні її неповнолітня дочка не проживають.

Це підтверджують письмові докази, копії яких додаються до позову: Свідоцтво про право власності НОМЕР_2 від 23.08.1994 року, акт підписаний сусідами, про не проживання відповідачки та її неповнолітньої доньки за місцем реєстрації від 09.08.2022 року, копія паспорта громадянина України на ім1я відповідачки, копія Свідоцтва про народження ОСОБА_3 , копія будинкової книги, та інші.

Додатковим доказом на підтвердження обставин, які викладені в позові є рішення Коростенського міськрайсуду №279/5910/21 від 14.01.2022 року про усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_2 шляхом визнання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зняття його з реєстрації місця проживання за адресою: квартира АДРЕСА_2 .

Відповідачка та ОСОБА_8 проживають у зареєстрованому шлюбі із 09.02.2013 року; є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та разом проживають у Російській Федерації, куди ОСОБА_8 виїхав у 2016 році.

Реєстрація відповідача у вказаній квартирі позбавляє її можливості повноправно здійснювати свої права власника, на власний розсуд володіти, користуватися і розпоряджатись належним майном, отриманим у спадок для вільного використання та проживання в ній, зокрема скористатися своїм правом на отримання субсидії на оплату комунальних послуг.

Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має, квартирою не цікавиться.

Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні вона, ні інші члени сім`ї відповідачці не чинили.

Вона з усною заявою звернулася до відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Коростенської міської ради, де їй повідомили, що зняття реєстраційного обліку відбувається лише за особисто поданою заявою громадянина, який має бажання змінити реєстрацію свого місця проживання.

Відповідач не проти був би подати таку заяву особисто, але складна ситуація в Україні, пов`язана з розв`язанням військового конфлікту Російською Федерацією проти України, запровадження військового стану в Україні, не дозволяє їм приїхати до Украйни та особисто подати таку заяву до уповноваженого органу.

Просить усунути перешкоди в користуванні будинком АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , її дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняття їх із зареєстрованого місця проживання за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

17.10.2022 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову.

Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась рекомендованим листом за місцем реєстрації відповідача і була отримана ОСОБА_1 22.10.2022 року.

Одночасно ухвала суду про відкриття провадження направлялась відповідачеві на електронну адресу (Е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_4 ) і була доставлена до електронної скриньки ОСОБА_2 18.10.2022 року.

У встановлений строк відзив на позов відповідачем не подано.

06.12.2022 року на електронну адресу суду надійшла заява ОСОБА_2 про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що позивач порушила спір щодо користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 23.08.1994 року будинок за адресою АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 09.02.2013 року уклала шлюб з ОСОБА_8 після реєстрації якого змінила прізвище на ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про шлюб виданим 09.02.2013 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області.

Отже, відповідач є співвласником майна з приводу користування яким порушено даний спір.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 народила дочку ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом серії НОМЕР_3 виданого 05.06.2013 року.

З будинкової книги слідує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Підставою позову позивач зазначила ст. 316, 317, 319, 321, 405 ЦК України.

Так, статтями 316, 317, 319, 321 ЦК України регулюються загальні положення про право власності.

Статтею 405 ЦК України визначено право членів сім`ї власника житла на користування цим житлом.

Згідно наведеної норми закону член сім`ї власника житл, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

При цьому, статтею 386 ЦК України визначено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол). Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні.

Зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності.

Так, згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

З врахуванням наведених норм позбавлення прав власника, а саме права володіння та користування належним майном допускається лише на підставі і в порядку, встановлених законом та за умови відшкодування вартості належного особі майна.

Оскільки ОСОБА_2 є співвласником майна з приводу користування яким порушено спір, тому з урахуванням вищенаведеного підстави для задоволення позову відсутні.

Визнання позову стороною відповідача не є безумовною підставою для задоволення позовних вимог, оскільки суперечить закону.

Посилання позивача на судове рішення у справі №279/5910/21 не має преюдиціального значення у вирішенні даного спору.

Керуючись ст. 4, 76 - 89, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 386, 405 ЦК України, ст.41 Конституції України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про усунення перешкод, зняття з реєстрації відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач - ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Коростенським МВ УМВС України в Житомирській області 29.02.2013 року.

Суддя: Шульга О.М.