справа №176/1149/22
провадження №2/176/539/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області КУЧМА В.В., розглянувши матеріали позовної заяви Управління житлово-комунального господарства, капітального будівництва, комунальної власності та регулювання земельних відносин Жовтоводської міської ради в інтересах органу місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ :

17.06.2022 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , де просить суд визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, позивач звернувся до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору у даній справі до винесення рішення.

В обґрунтування клопотання Управління ЖКГ зазначило, що в переліку видатків місцевих бюджетів, які можуть проводитись в умовах воєнного стану не передбачено такого видатку, як судовий збір у зв`язку із чим позивач не має можливості сплатити судовий збір за подання позовної заяви.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, із змістом клопотання та доданими матеріалами приходжу до наступного висновку.

Позовна заява повинна відповідати вимогам ст.175,177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1,3ст. 136 ЦПК України,ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору, на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у ч.1ст.136 ЦПК України, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат.

Так, цивільне процесуальне законодавство передбачає звернення до суду з клопотанням або про відстрочення, або розстрочення сплати судового збору, або звільнення від його сплати, або зменшення розміру належних до сплати судових витрат.

Вищевказані положення закону передбачають, що відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк, зменшення розміру належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнення від їх сплати є правом суду, а не його обов`язком.

Згідно п.29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», №10 від 17.10.2014 роз`яснено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність рахунку коштів, відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за певний період).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідност.10 ЦПК України, повинна навести доводи та подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законом розмірі. Разом з тим, у розумінні приписівст.8 Закону України «Про судовий збір» відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати, може мати місце за виключних обставин. Суд звертає увагу, що визначення майнового стану є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується реальний рівень майнового стану.

Тобто, такої підстави відстрочення сплати судового збору, як відсутність сплати судового збору у переліку видатків місцевих бюджетів не може бути підставою для відстрочення сплати чи звільнення від сплати судового збору. Тим більше, заявляючи відповідне клопотання та обґрунтовуючи його відсутністю взагалі технічної можливості сплачувати судовий збір, постає питання, а яким же чином позивач сплатить судовий збір на момент ухвалення рішення по справі, в разі задоволення клопотання.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст.6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19.06.2001, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26.07.2005, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26.07.2005, пункти 63-64).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20.02.2014, пункт 111).

З урахуванням викладеного та враховуючи, що вирішення питання щодо відстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, вважаю за необхідне у клопотанні відмовити та зобов`язати позивача сплатити суму судового збору.

Згідно із п.п. 2 п. 1 ч.2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 2481 грн.

Відповідно до п.7постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», якщо заява не відповідає вимогам ст.175,177 ЦПК, або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог ст. 185 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху.

Відповідно до ч. 1ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175,177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк на усунення недоліків.

За таких підстав, позивачу слід усунути зазначені недоліки та подати до суду позовну заяву з дотриманням всіх вказаних вимог закону. Без підтвердження вказаних обставин, суддя не може вирішити питання про відкриття провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись ст.19,136, 175,177,185,258-261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Управління житлово-комунального господарства, капітального будівництва, комунальної власності та регулювання земельних відносин Жовтоводської міської ради про відстрочення сплати судового збору у даній справі до винесення рішення - відмовити.

Позовну заяву Управління житлово-комунального господарства, капітального будівництва, комунальної власності та регулювання земельних відносин Жовтоводської міської ради в інтересах органу місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишити без руху.

Позивачеві необхідно усунути, вказані в мотивувальній частині ухвали недоліки, в строк, який не може перевищувати двох днів з дня отримання ухвали.

У випадку не усунення вказаних недоліків позовна заява буде визнана не поданою та повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Жовтоводського міського суду В.В. КУЧМА