Номер провадження: 22-ц/813/1940/22
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А.П.,

за участю секретаря Власенко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Транс" на рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Обслуговуючий кооператив «Набережний Квартал-Жаботинського», державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Одеської області Кушнерова Римма Вячеславівна, про визнання майнових прав та скасування рішення, -

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

18.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Обслуговуючий кооператив «Набережний Квартал-Жаботинського», Державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Одеська область Кушнерова Римма В`ячеславівна, в якій просив суд визнати за ним майнові права на об`єкт нерухомого майна квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 42,18 кв.м., номер 17, в об`єкті незавершеного будівництва 2-секційного багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельною (перша та друга черги будівництва), ОНМ №101; визнати за ним майнові права на об`єкт нерухомого майна паркомісце, загальною площею 13,75 кв.м., номер 15С, за адресою: АДРЕСА_2 , в об`єкті незавершеного будівництва 2-секційного багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельною (перша та друга черги будівництва), ОНМ №101; визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46569528 від 19.04.2019 року, прийняте державним реєстратором Комунального підприємства "Агенція державної реєстрації" Кушнеровою Риммою Вячеславівною стосовно проведення державної реєстрації іншого речового права, майнові права на квартиру в об`єкті незавершеного будівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 17.10.2014 року між ТОВ «Олімпекс Транс» та ОК «Набережний квартал-Жаботинського» був укладений договір співпраці №14/10-17, предметом якого є спільна діяльність сторін, направлена на будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, що будуть побудовані на земельній ділянці загальною площею 4775 кв.м., розташованій за адресою: АДРЕСА_4 .

На підставі вищевказаного договору про співпрацю, ОК «Набережний квартал - Жаботинського», з метою фінансування будівництва житлового будинку, було укладено ряд Договорів із пайовиками, зокрема з позивачем.

Так, позивач вказує, що між ним та ОК «Набережний квартал-Жаботинського» було укладено договір про сплату внесків у ОК «Набережний квартал-Жаботинського» №15.01.1.238 від 25 вересня 2015 р. (далі договір 1), відповідно до якого, він повністю сплатив вартість об`єкту нерухомості шляхом оплати паю на рахунок ОК «Набережний квартал-Жаботинського» у загальному розмірі 548340 гривень 00 копійок, внаслідок чого набув майнових прав на об`єкт нерухомості - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 42,18 кв.м., номер 17, в об`єкті незавершеного будівництва 2-секційного багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельною (перша та друга черги будівництва), ОНМ №101.

Також, як стверджує позивач, 25 вересня 2015 року між ним та ОК «Набережний квартал-Жаботинського» було укладено договір №15.01.3.239 про сплату внесків у ОК «Набережний квартал-Жаботинського», за умовами якого він сплатив відповідачу 189000 грн. за нежитлове приміщення - паркомісце, загальною площею 13,75 кв.м., номер 15С, за адресою: АДРЕСА_2 , в об`єкті незавершеного будівництва 2-секційного багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельною (перша та друга черги будівництва), ОНМ №101.

Пізніше, як стверджує позивач, рішенням господарського суду Одеської області від 01.08.2017 року у справі №916/3315/16 розірвано укладений між ТОВ «Транс» та ОК «Набережний квартал-Жаботинського» договір співпраці №14/10-17 від 17.10.2014р., і на теперішній час, ТОВ «Олімпекс Транс» не визнає майнові права позивача.

Однак, як зазначає позивач, йому стало відомо про те, що право власності на Об`єкт нерухомості, що побудований за рахунок його паю, було зареєстровано за ТОВ «Олімпекс Транс» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46569528 від 19.04.2019 року, прийняте державним реєстратором Комунального підприємства "Агенція державної реєстрації", Одеська обл., Кушнеровою Риммою Вячеславівною.

Вищезазначені обставини, стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Обслуговуючий кооператив «Набережний квартал-Жаботинського», державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Одеської області Кушнерова Римма Вячеславівна, про визнання майнових прав та скасування рішення задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 майнові права на об`єкт нерухомого майна - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 42,18 кв.м., номер 17, в об`єкті незавершеного будівництва 2-секційного багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельною (перша та друга черги будівництва), ОНМ №101.

Визнано за ОСОБА_1 майнові права на об`єкт нерухомого майна паркомісце, загальною площею 13,75 кв.м., номер 15С, за адресою: АДРЕСА_2 , в об`єкті незавершеного будівництва 2-секційного багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельною (перша та друга черги будівництва), ОНМ №101.

Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46569622 від 19.04.2019 року, прийняте державним реєстратором Комунального підприємства "Агенція державної реєстрації" стосовно проведення державної реєстрації іншого речового права, майнові права на квартиру в об`єкті незавершеного будівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 7773 (сім тисяч сімсот сімдесят три) гривні 13 (тринадцять) копійок.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з вище вказаним рішенням суду 20 листопада 2020 року ТОВ "Олімпекс Транс" подано апеляційну скаргу, відповідно до якої апелянт просить суд рішення Київського районного суду м. Одеси від 08.10.2020 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Олімпекс Танкс».

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт не погоджується з висновками суду першої інстанції про визнання аргументів ТОВ «Олімпекс Транс» невмотивованими і непереконливими, та вважає, що існують підстави для скасування незаконного судового рішення, та ухвалення нового, про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав.

ТОВ «Олімпекс Транс» категорично не погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що сторони Договору співпраці №14/10-17 передбачили здійснення та фінансування будівництва за кошти фізичних осіб членів кооперативу «НК-Жаботинського» (паїв).

На думку підприємства, з норми пп. 2.1.2 Договору співпраці, не вбачається відповідної домовленості сторін угоди та з цього положення договору, як і з інших його пунктів, не випливає «передбачення» компанії «ТОВ «Олімпекс Транс» щодо джерел фінансування будівництва.

Більше того, апелянт вважає, що суд неуважно проаналізував та знехтував положеннями п. 2.7 Договору співпраці № 14/10-17. Так, відповідно до положень п. 2.7 вказаного договору, сторони визначили умови порядку «здійснення майбутніх продажів приміщень».

Однією з таких умов було (пп. 2.7.1 договору) затвердження сторонами прайс-листу майбутніх продажів, який так само не був підписаний, оскільки виконання Договору співпраці №14/10-17 не було завершено належним чином з боку ОК «НК-Жаботинський».

Так само, апелянт вважає помилковим висновок суду про те, що договір не містить інших альтернативних джерел формування фінансових надходжень у будівництво, будь-які інші залучені кошти не використовуються. Об`єктивно даний висновок суду нічинм не підтверджений, а також суперечить приписам статті 19 Закону України «Про кооперацію». Тоді як при укладанні Договору співпраці №14/10-17 ключовим для ТОВ «Олімпекс Транс» було використання з боку ОК «НК-Жаботинського» власних коштів а не залучених.

ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» не ставило собі за мету залучити часткове фінансування будівництва об`єкта від ОК «НК-ЖАБОТИНСЬКОГО», не зважаючи на будь-які джерела такого фінансування. Метою Договору та, відповідно, його належним виконанням вважалося б повне фінансування кооперативом будівництва об`єкта, за результатами чого настав би факт введення об`єкта в експлуатацію.

Втім, факт належного виконання кооперативом «НК-ЖАБОТИНСЬКОГО» Договору співпраці № 14/10-17 відсутній, що преюдиційно підтверджується рішенням Господарського суду Одеської області від 01.08.2017 р. по справі № 916/3315/16 (а. с. 159-172, т. 2).

Системний аналіз Договору співпраці № 14/10-17 не свідчить про те, що у ОК «НК-ЖАБОТИНСЬКОГО» могли бути і могли залишитися майнові права на будь-яку складову об`єкта, навіть тоді, коли ОК «НК-ЖАБОТИНСЬКОГО» не виконав умови відповідного Договору і грубо його порушив (не в повному обсязі профінансував будівництво, не завершив спорудження об`єкту, не ввів його в експлуатацію).

Як вірно відзначив суд: «Сторони домовились, що поділ Об`єкта здійснюється в два етапи».

Причому, суд зазначив посилання на пп. 2.3.1. і окремо на п. 2.5. Договору співпраці № 14/10-17, але повністю проігнорував другий етап та положення пп. 2.3.2 і положення п. 2.7 Договору співпраці.

Так, відповідно до процитованого судом пп. 2.3.1. Договору співпраці, перший етап включає в себе поділ майнових прав на всі приміщення Об`єкта та здійснюється сторонами одночасно із підписанням ними Додатку «Акт розподілу площ (приміщень) в Об`єкті» до даного Договору після виконання сторонами п. 2.4. цього Договору. Суд, на думку апелянта свідомо, упустив цитування саме цієї останньої частини пп. 2.3.1. Договору співпраці.

У свою чергу, згідно з пп. 2.3.2. Договору співпраці визначено другий етап: протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту введення Об`єкта в експлуатацію - уточнення змісту Додатку «Акт розподілу площ (приміщень) в Об`єкті» до цього Договору шляхом приведення його у відповідність до положень п. 2.2. Договору (за згодою Сторін - з відповідною грошовою та/або майновою компенсацією).

Процитований судом у тексті рішення п. 2.5. Договору співпраці, а саме: «Кожна із Сторін має право самостійно та без будь-якого узгодження з іншого Стороною на власний розсуд здійснювати розпорядження майновими правами на Приміщення Об`єкта, що закріплені за нею», як і решта положень Договору, не с самостійним (самодостатнім).

Це поясняється складністю відносин сторін та пов`язаністю одних обставин з іншими, їх взаємною залежністю.

Разом з тим, такий порядок був визначений пунктом 2.7. Договору співпраці, який суд проігнорував. Апелянт вже цитував вище положення пункту щодо «здійснення майбутніх продажів приміщень», виключно за умови «затвердження сторонами прайс-листу майбутніх продажів».

Отже, порядок, на який вказує останнє словосполучення у п. 2.5. Договору (недоречно упущене судом першої інстанції), не був дотриманий, а тому відповідний пункт 2.5. не може бути підставою розпорядження ОК «НК-ЖАБОТИНСЬКОГО» майновими правами, яких кооператив взагалі не набував.

Згідно з пп. 2.7.2. Договору співпраці № 14/10-17: «Сторони здійснюють реалізацію приміщень (сторона-1 продає приміщення, а сторона-2 передає приміщення своїм членам (пайовикам) виключно по затвердженому прайс-листу).

Сторони не мають права продавати/передавати приміщення нижче затвердженої ціни».

Майно, яким є об`єкт, мало бути створене за рахунок повного і своєчасного, тобто належного, фінансування будівництва ОК «НК-ЖАБОТИНСЬКОГО».

Пайовики є контрагентами (більш того, асоційованими членами) саме ОК «НК-ЖАБОТИНСЬКОГО», а не ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС».

Натомість підприємство ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» не погоджувало та не застерігало свого контрагента (ОК «НК-ЖАБОТИНСЬКОГО») звідки саме таке фінансування буде ним отримано - з паїв, з кредитів, з власних коштів членів кооперативу, які його створили, тощо.

За великим рахунком, ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» не турбувало нічого, окрім належності та добросовісності виконання Договору з боку саме ОК «НК-ЖАБОТИНСЬКОГО». Для цього Договір містив всі умови та саме для цього кооператив отримав всі ресурси, інструменти та документи тощо, зокрема довіреність від ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС».

Викладаючи текст у зазначеному вище стилі, суд першої інстанції де-факто перекладає відповідальність за недобросовісність дій та поведінки ОК «НК-ЖАБОТИНСЬКОГО», тоді як судовими рішеннями в інших справах (які також перераховані вище) преюдиційно визначено, що саме ОК «НК-ЖАБОТИНСЬКОГО» неналежним чином виконав умови Договору співпраці № 14/10-17, укладеного з відповідачем ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС». А це, у свою чергу, логічно свідчить і про неналежність виконання саме ОК «НК-ЖАБОТИНСЬКОГО», а не ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС», договорів з його (кооперативу) пайовиками, зокрема з позивачем.

Апелянт зазначає, що оскільки ОК «НК-Жаботинського» не виконав положення як Договору співпраці, так і договорів, укладених з позивачем, останній не може вважатися таким, що набув майнових прав від підприємства ТОВ «Олімпекс Транс», оскільки взагалі не мав з цим товариством жодних правових відносин.

ТОВ «Олімпекс Транс» вважає, що вимоги по повернення внесеного паю позивач має спрямувати не до відповідача ТОВ «Олімпекс Транс», в якості вимоги про визнання за ним майнових прав, а саме до ОК «НК-Жаботинського» в порядку, передбаченому договорами 1 і 2, а також законодавством про кооперацію.

Апелянт узагальнюючи вказує, що позивач не оплачував «вартість будівництва», а сплатив внески пайовий, вступний і цільовий у кооператив, з яким і уклав відповідний договір.

Також, ТОВ «Олімпекс Транс» зазначає, що ОК «НК-Жаботинського» не міг розпорядитися тим, що не набував, тобто майновими правами на об`єкти будівництва, що належали та належать замовнику будівництва ТОВ «Олімпекс Транс».

Відповідач звертає увагу суду на те, що суд першої інстанції висловлює взаємно суперечливі висновки.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

04.02.2021 року представником ОСОБА_1 було подано відзив на апеляційну скаргу, з якого вбачається, що позивач вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, та такою,що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

ОСОБА_1 зазначає, що апелянтом не вказано, з яких конкретних підстав, визначених ст. 376 ЦПК України просить скасувати рішення суду першої інстанції. Зі змісту апеляційної скарги можна тільки дійти висновку, що здебільшого ТОВ «Олімпекс Транс» не погоджується із оцінкою по справі судом першої інстанції доказів.

Скаржник зазначає, що категорично не погоджується з висновками суду, однак не пояснює за рахунок яких коштів, здійснювалось будівництво.

Перш за все, слід розуміти характер правовідносин між ОК «НК - Жаботинського» та ТОВ «Олімпекс транс» на момент укладення Договору співпраці №14/10-17.

Так, згідно із п.5.1. Статуту ОК «НК - Жаботинського» від 2014 р. засновниками Кооперативу є в т.ч. ОСОБА_2 , ПАТ «Ханнер Івест», рішення про заснування кооперативу прийняте засновниками приблизно за тиждень до підписання Договору про співпрацю №l4/10-17 - 09.10.2014 р.

На сьогоднішній день ПАТ «Ханнер Івест» так само є засновником і ТОВ «Олімпекс транс» (розмір його долі - 69,0000% ). ОСОБА_2 також певний час був власником ТОВ «Олімпекс транс», що вбачається з відкрити даних реєстру юридичних осіб.

Із зазначеного вбачається, що ТОВ «Олімпекс транс» та ОК «НК - Жаботинського» з самого початку співпраці були «пов`язаними особами», оскільки ПАТ «Ханнер Івест», ОСОБА_2 мали корпоративні права іншої юридичної особи у розмірі 20 і більше відсотків.

Відповідно до п.п. 14.1.159 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України пов`язані особи - це юридичні та/або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють.)

Єдиним видом діяльності даного кооперативу, згідно п. 4.3. Статуту є участь у будівництві багатоквартирного житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_4 та його обслуговування після введення в експлуатацію.

Отже, Кооператив було засновано власниками ТОВ «Олімпекс транс» безпосередньо для залучення коштів фізичних осіб у будівництво, оскільки у 2014 р. це був єдиний спосіб здійснювати будівництво із залученням таких коштів без заснування ФФБ чи ФОН.

Договір співпраці №14/10-17 має у додатку №2 Довіреність видану ТОВ «Олімпекс транс» на користь ОК «НК - Жаботинського», згідно п.5 та п. 6 голові ОК «НК - Жаботинського» надано право на підписання будь-яких договорів та вчинення будь-яких інших дій необхідних для виконання Договору про співпраці №14/10-17 з питань будівництва на введення в експлуатацію багатоквартирного житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_4 .

Положення вищезазначеної Довіреності, Статуту ОК «НК - Жаботинського», кореспондуються і з положеннями Договору співпраці №14/10-17, згідно якого (п.2.1.2.) ОК «НК - Жаботинського» в повному обсязі фінансує будівництво Об`єкту, надає трудові ресурси та ін.

Відтак, не погоджуючись із зазначеними фактами, скаржник фактично вводить в оману та не визнає умови договору, укладеного між ТОВ «Олімпекс транс» та ОК «НК -Жаботинського».

З урахуванням того, що ОК «НК - Жаботинського» є неприбутковою організацією, всі кошти на будівництво Об`єкту отримані виключно за рахунок пайовиків - членів цього кооперативу, в т.ч. коштів Позивача.

Щодо доводів скаржника про те, що суд не надав належної оцінки п. 2.7 Договору співпраці №14/10-17, слід зазначити наступне.

П. 2.6., 2.7. Договору співпраці

№14/10-17 стосується порядку оформлення, реєстрації, приймання-передачі Приміщень у завершеному будівництвом об`єкті, тобто порядок набуття та передачі (відчуження) права власності на приміщення після їх введення в експлуатацію.

Натомість наразі предметом спору є вимога про визнання майнових прав на Приміщення, що побудовано за кошти позивача в об`єкті незавершеного будівництва, отже про виникнення та передачу права власності у позовній заяві не йдеться, відповідно, п.2.6, 2.7 Договору співпраці №14/10-17 не регулюють спірні відносини.

3 урахуванням зазначеного, суд правомірно не застосовував дані положення Договору до спірних відносин.

Разом з тим, зміст п.2.6, 2.7 Договору співпраці №14/10-17 абсолютно не суперечить висновкам суду про те, що обидві сторони передбачали залучення коштів пайовиків - фізичних осіб, а навпаки їх підтверджує.

Адже цими пунктами Сторони передбачили другий етап поділу об`єкту (п.2.3. Договору), але так само зазначаючи про те, що право власності буде передаватись пайовикам, за рахунок яких і здійснювалось будівництво.

3 урахуванням зазначеного, доводи скаржника про те, що в процитованій частині, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, е недоведеними.

Скаржник не зазначає, а які ж обставини дійсно існували та чим це підтверджується. Ані в суді першої інстанції, ані в апеляційній скарзі ТОВ «Олімпекс транс» не надав доказів того, що будівництво здійснювалось ОК «НК - Жаботинського» не за кошти фізичних осіб - пайовиків (за власний рахунок, за рахунок залучених із іншого джерела коштів).

Апелянтк стверджує про неналежне виконання умов Договору про співпрацю ОК «НК - Жаботинського», оскільки останній не ввів його в експлуатацію та порушив порядок продажу майнових прав (п.2.7 Договору).

Також представник скаржника цинічно наголошує на тому, що «ТОВ «Олімпекс транс» не погоджувалось і не застерігало свого контрагента звідки здійснюється фінансування», оскільки «ТОВ «Олімпекс транс» не турбувало нічого, окрім належності та добросовісності виконання Договору з боку саме ОК «НК - Жаботинського»».

Однак, такі доводи прямо суперечать матеріалам справи.

Позивач звертає увагу суду на те, що відповідач не враховує, що умови Договору, містять окреме регулювання правовідносин сторін, щодо майнових прав на Об`єкт будівництва та окремо, щодо регулювання правовідносин права власності на частку у введеному в експлуатацію об`єкті нерухомості.

Так, пунктом 2.3. Договору співпраці №14/10-17 Сторони домовились, що поділ об`єкту здійснюється в два етапи:

Перший етап включає в себе поділ майнових прав на всі Приміщення Об`єкта, що здійснюється Сторонами одночасно із підписанням ними Додатку «Акт розподілу площ (приміщень) в Об`єкті» до даного Договору, після виконання Сторонами п. 2.4. цього Договору (п.2.3.1. Договору).

Другий етап - протягом 10 робочих днів з моменту вводу Об`єкту в експлуатацію - уточнення змісту Додатку «Акт розподілу площ (приміщень) в Об`єкті» до даного Договору, шляхом приведення його у відповідність із положеннями п. 2.2. Договору (за згодою сторін - із відповідною грошовою та/або майновою компенсацією).

Отже, перший етап регулює поділ майнових прав Сторін на етапі будівництва, а другий етап врегульовує майнові компенсації долі Сторони після введення Об`єкту в експлуатацію.

Порядок реалізації даних етапів поділу також передбачені Договором співпраці №14/10-17.

Зокрема, порядок поділу майнових прав на всі Приміщення Об`єкта передбачений п.2.4. Договору співпраці №14/10-17 згідно із яким поділ майнових прав здійснюються шляхом жеребкування, а результат жеребкування Сторони закріплюють шляхом підписання Додатку до даного Договору - «Акту розподілу площ (приміщень) в Об`єкті».

Отже, 30.07.2015 р., з моменту підписання Додаткової угоди №2 та Додатку № 4 «Акту розподілу площ (приміщень) в Об`єкті» до Договору співпраці №14/10-17 Сторони розподілили між собою майнові права на Об`єкт будівництва.

Відповідно до п.2.5. Договору Кожна із Сторін має право самостійно та без будь-якого узгодження з іншою Стороною на власний розсуд здійснювати розпорядження майновими правами на Приміщення Об`єкта, що закріплені за нею, згідно порядку встановленого даним Договором, тобто закріплених за нею «Актом розподілу площ (приміщень) в Об`єкті».

Отже, необґрунтованим є висновок відповідача про те, що за Договором співпраці №14/10-17 OK «НК - Жаботинського» міг розпоряджатись майновими правами лише після введення об`єкту в експлуатацію та затвердження сторонами прайс-листу майбутніх продажів.

Як вже зазначалось, фінансування будівництва здійснювалось виключно неприбутковим ОК «НК - Жаботинського», за рахунок внесків фізичних осіб - пайовиків.

3 огляду на зазначене, а також з урахуванням положень п.2.3.2.4. Договору співпраці №14/10-17, Сторони передбачали, що для здійснення будівництва ОК «НК - Жаботинського» має залучити кошти фізичних осіб - інвесторів і відповідно продати їм майнові права на майбутні Приміщення, що закріплені за Кооперативом.

Позивач наголошує на тому, що без продажу майнових прав фізичним особам, будь-якого будівництва Об`єкту не здійснювалось би.

Фактично Скаржник вимагає від суду ігнорувати чітко прописані умови договору.

Скаржник зазначає про те, що ТОВ «Олімпекс транс» та ОК «НК -Жаботинського» не були між собою пов`язані, ТОВ «Олімпекс транс» не знало про залучення коштів фізичних осіб, фізичні особи-пайовики не знали про Договір співпраці.

Між Позивачем та ОК «НК - Жаботинського» було укладено договір, що врегулював відносини кооперації.

Щодо пов`язаності, чітко свідчать наведені у цих поясненнях та відомі із загальнодоступних джерел інформації факти того, хто є засновником та беніфіціаром ОК «НК - Жаботинського», узгодженість та послідовність дій ТОВ «Олімпекс транс» та ОК «НК - Жаботинського».

Однак, апелянт маніпулює фактами і намагається вивести розгляд справи до аналізу правовідносин кооперації.

Натомість, як вірно визначив суд першої інстанції, Договір укладений між Позивачем та ОК «НК - Жаботинського» має змішану правову природу. Зі змісту Договору укладеного між Позивачем та ОК «НК - Жаботинського» вбачається, що останнім врегульовано не лише порядок вступу до кооперативу, а перш за все внесення грошових коштів, що направляються на будівництво конкретної квартири (та комори) у багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

25 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ОК «Набережний Квартал Жаботинського», в особі представника Зубко Дар`ї Вікторівни було укладено договір №015.01.1.238 про сплату внесків у ОК «Наберсжний Квартал Жаботинського».

Згідно п. 1.1 за цим Договором ОК зобов`язався організувати будівництво житлового будинку у АДРЕСА_5 ) за рахунок внесків Учасника та внесків інших асоційованих членів ОК, здати його в експлуатацію, передати Учаснику приміщення в Об`єкті будівництва, обумовлене цим Договором та всі документи, необхідні Учаснику для реєстрації права власності на нього, а Учасник зобов`язався сплатити ОК внески у розмірах та в порядку, встановлених даним Договором та додатками до нього, та має право отримати Об`єкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого даним договором для Учасника.

Відповідно до п. 1.3 договору сторони домовились, що розмір внеску залежить від вартості будівництва одного квадратного метра площі Об`єкту нерухомості та остаточної загальної приведеної площі, яка фактично побудована.

Для будівництва об`єкту нерухомості, Позивач сплачує пай - грошовий чи інший майновий поворотний внесок, який сплачує особа за будівництво Об`єкту нерухомості.

Розмір паю становить 95% від внеску, встановленого п.1.3. Договору та сплачується частинами згідно графіку, встановленого Додатком 1 до цього Договору (п. 1.4.2 Договору).

Пунктом 1.5 цього Договору встановлено, що Об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 42,18 кв.м., номер 17.

У відповідності до п. 2.1 даного Договору вартість будівництва одного квадратного метра загальної приведеної площі Об`єкту нерухомості визначається ОК відповідно ло проектно-кошторисної документації та договору підряду з підрядною організацією і на день укладання цього Договору складає 13 000, 00 грн. за один квадратний метр і може змінюватись у випадках передбачених цим Договором.

Згідно Додатку № 1 до Договору №15.01.1.238 про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» від 25 вересня 2015 року сторони домовились, що дату підписання цього Порядку сплати внесків розмір внесків з врахуванням площі об`єкту нерухомості згідно проекту та вартості будівництва одного квадратного метру становить 520 923 гривень.

Пунктом 4.2.1 вказаного Договору передбачено, що ОК зобов`язаний організувати будівництво Об`єкту будівництва та закінчити будівельно-монтажні роботи у строк до 3 кварталу 2016 року при умові дотримання Учасниками порядку та строків оплати внесків.

Позивачем було внесено на рахунок відповідача - ОК «Набережний квартал - Жаботинського» грошові кошти у розмірі 548 340 гривень (з урахуванням цільового та вступного внеску), що підтверджують відповідні квитанції. Оплата паю підтверджена також Довідкою ОК «Набережний квартал Жаботинського» № 1.01.199 від 21.11.2015 р.

Аналогічні положення та порядок виконання містить і другий договір укладений між Позивачем та ОК «Набережний Квартал Жаботинського» від 25 вересня 2015 року №15.01.3.239 про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал Жаботинського» (далі - Договір 2), щодо Об`єкту нерухомості, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського 3/1, секція 1, загальна площа 13,75 кв. м, номер 15С. Пай на будівництво паркомісця внесений Позивачем повністю, згідно довідки ОК «Набережний квартал - Жаботинського» № 1.01.199 від 02.12.2015 р. та квитанцій наявних в матеріалах справи на на суму 189 000 гривень (з урахуванням цільового та вступного внеску.

Отже, уклавши договори про сплату пайових внесків, ОК «Набережний Квартал - Жаботинського» не лише засвідчив вступ ОСОБА_1 у члени кооперативу, а і розпорядився своїм майном - майновими правами на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 42,18 кв.м., номер 17, а також майновими правами на Об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_6 , загальна площа 13,75 кв.м., номер 15C.

Таким чином, 3 моменту виплати паю громадянин ОСОБА_1 набув майнові права на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 42,18 кв.м., номер 17, а також майновими правами на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_6 , загальна площа 13,75 кв.м., номер 15С.

Пайовиками були сплачені кошти, які наразі мають вираз у створенні об`єкту незавершеного будівництва.

ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що об`єкт, оплачений за рахунок паю позивача був побудований, має реальний вираз, знаходиться в конкретній побудованій секції та не є віртуальним об`єктом, що має бути побудований в майбутньому.

З огляду на зазначене, позивач вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, законним, та таким, що не підлягає скасуванню.

Щодо посилання апелянта на відповідну практику Верховного Суду вказує, що справа розглянута Великою Палатою ВС яку зазначає відповідач відрізняється за предметом спору з даною справою та суд не може керуватись вказаними висновками при ухваленні даного рішення.

10.04.2021 року ОК «НК-Жаботинського» було подано до суду письмові пояснення, з яких вбачається, що відповідач просить суд здійснювати розгляд справи з урахуванням наданих пояснень без участі його представника.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року ппрвадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Транс" на рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Обслуговуючий кооператив «Набережний Квартал-Жаботинського», державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Одеської області Кушнерова Римма Вячеславівна, про визнання майнових прав та скасування рішення було відкрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.12.2020 року вказану цивільну справу було призначено до розгляду.

21.10.2021 року представником ОСОБА_1 було подано клопотання про зупинення провадження у справі до ухвалення Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду рішення по справам «947/25597/19 та 947/25617/19.

08.12.2022 року до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, причини неявки суду не повідомив.

Про дату, час та розгляду справи сторони були повідомлені належним чином, заяв та клопотань до суду не подавали.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, викладення учасниками справи своєї правової позиції щодо судових витрат, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

Колегія суддів залишає клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі до ухвалення Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду рішення по справам «947/25597/19 та 947/25617/19. без задоволення, з огляду на те, що на момент розгляду справи апеляційним судом 08.12.2022 року по вказаним справам Верховним судом ухвалені рішення.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що 10 липня 2008 року Одеською міською радою було прийнято рішення №3151-V «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання ТОВ «Олімпекс Транс» в оренду земельної ділянки, площею 0,4775 га за адресою: АДРЕСА_5 для проектування та будівництва 2-х секційного 20-ти поверхового житлового будинку з вбудовано - прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом.

Земельна ділянка надавалась у короткострокову оренду, терміном до IV кварталу 2009 року.

10 грудня 2008 року між Одеською міською радою та ТОВ «Олімпекс Транс» був укладений договір оренди, який зареєстрований 23 березня 2009 року в Одеській регіональній філії ДП Центру ДЗК за №20.

13 серпня 2013 року між тими ж сторонами був укладений додатковий договір про поновлення раніше укладеного договору оренди землі і строк його визначений до 31 грудня 2015 року.

Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради замовнику будівництва - TOB «Олімпекс Транс» були видані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за № 01-06/119 від 10 жовтня 2013 року з намірами забудови: будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями та підземним паркінгом, адреса будівництва: АДРЕСА_5 .

02 грудня 2014 року Державна архітектурно-будівельна інспекція України надала Дозвіл на виконання будівельних робіт №ІУ 56 замовнику - ТОВ «Олімпекс Транс» та Генеральному підряднику - ТОВ «Будівельна компанія «С.К.С» на будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями та підземним паркінгом, адреса будівництва: АДРЕСА_5 , вид будівництва - нове будівництво.

17 жовтня 2014 року між ТОВ «Олімпекс Транс» (Сторона-1) та обслуговуючим кооперативом «Набережний квартал-Жаботинського» (Сторона-2) був укладений договір співпраці №14/10-17, предметом якого є спільна діяльність сторін, направлена на будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, що будуть побудовані на земельній ділянці загальною площею 4775 кв.м., розташованій за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського.

З метою виконання вищезазначеного договору про співпрацю ТОВ «Олімпекс Транс» видало на користь ОК «НК Жаботинського» довіреність, згідно якої голова ОК «НКЖаботинського» мав право на підписання будь-яких договорів та вчинення будь-яких інших дій необхідних для виконання договору про співпрацю №14/10-17 з питань будівництва на введення в експлуатацію багатоквартирного житлового комплексу за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського.

У відповідності до п.2.1.2. договору Сторона-2 в повному обсязі фінансує будівництво Об`єкта, надає трудові ресурси, а також професійні знання, навички, вміння, необхідні для будівництва Об`єкта.

Так, відповідно до ст.2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

При цьому, пайовий фонд - фонд, що формується з пайових внесків членів кооперативу і є одним із джерел формування майна кооперативу, розмір якого може змінюватися (ст.2 Закону України «Про кооперацію»).

Згідно із ст. 19 Закону України «Про кооперацію», джерелами формування майна кооперативу є, зокрема, вступні, членські та цільові внески його членів, паї та додаткові паї.

Як вбачається із Статуту, ОК «Набережний квартал-Жаботинського» було створено для забезпечення житлом (квартирами) членів кооперативу і їхніх сімей шляхом будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями, за кошти членів кооперативу, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком.

Отже, в момент укладення договору обидві сторони передбачали, що фактично будівництво здійснюється за кошти фізичних осіб членів кооперативу «Набережний Квартал - Жаботинського» (паїв).

Договір не містить інших альтернативних джерел формування фінансових надходжень у будівництво, будь-які інші залучені кошти не використовуються.

Згідно із п. 3.2. договору фінансування будь-яких видатків, пов`язаних як із проектними роботами, так і із будівництвом об`єкта в повному обсязі здійснюється Стороною-2.

За умовами пп.4.1.5. п. 4.1. договору Сторона 1 взяла на себе обов`язок в якості користувача земельною ділянкою сприяти Стороні 2 в реєстрації права власності за пайовиками Сторони 2 на приміщення, закріплені за Стороною-2.

Крім того, сторони домовились, що мають взаємні обов`язки (4.3. договору): виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором, а також, виконувати інші необхідні дії для виконання умов даного договору та надавати протилежній стороні повне сприяння у виконанні своїх зобов`язань по даному договору і реалізації своїх прав.

За умовами п. 2.3 договору, Сторони домовились, що поділ об`єкта здійснюється в два етапи.

При цьому, перший етап включає в себе поділ майнових прав на всі приміщення об`єкта та здійснюється сторонами одночасно із підписанням ними додатку «Акт розподілу площ (приміщень) в об`єкті» до даного договору (п.2.3.1. Договору).

Відповідно до п.2.5. договору кожна із Сторін має право самостійно та без будь-якого узгодження з іншою Стороною на власний розсуд здійснювати розпорядження майновими правами на приміщення об`єкта, що закріплені за нею.

Вищезазначені умови договору свідчать про те, що між ТОВ «Олімпекс Транс» та ОК «Набережний квартал-Жаботинського» виникли правовідносини із співпраці, метою якої було будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями та підземним паркінгом, адреса будівництва: АДРЕСА_5 .

Фінансування будівництва було покладено виключно на ОК «Набережний Квартал - Жаботинського», що залучало кошти фізичних осіб пайовиків.

Таким чином, суд дійшов висновків, що обидві Сторони при укладенні договору усвідомлювали, з яких джерел відбувається будівництво об`єкту та які наслідки тягне залучення коштів фізичних осіб передачу відповідних квартир після введення об`єкту в експлуатацію, оскільки на майбутнє визначили між собою порядок передачі пайовикам майна, створеного за рахунок їх паїв у вигляді квартир, окремих приміщень.

В свою чергу, ТОВ «Олімпекс Транс» взяло на себе обов`язок сприяти у реалізації прав пайовиків на набуття права власності після закінчення будівництва, шляхом надання відповідних документів для реєстрації їх права власності.

На підставі даного договору про співпрацю, ОК «Набережний квартал-Жаботинського» було укладено низку договорів із пайовиками.

Так, зокрема, 25 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ОК «Набережний квартал-Жаботинського» було укладено договір №15.01.1.238 про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» (далі договір 1).

Згідно п. 1.1 договору 1 ОК «Набережний квартал-Жаботинського» зобов`язалось організувати будівництво житлового будинку у АДРЕСА_5 ) за рахунок внесків учасника та внесків інших асоційованих членів ОК, здати його в експлуатацію, передати учаснику приміщення в об`єкті будівництва, обумовлене цим договором та всі документи, необхідні учаснику для реєстрації права власності на нього, а учасник зобов`язався сплатити ОК внески у розмірах та в порядку, встановлених даним Договором та додатками до нього, та має право отримати об`єкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого даним договором для учасника.

Відповідно до п. 1.3 договору 1 сторони домовились, що розмір внеску залежить від вартості будівництва одного квадратного метра площі Об`єкту нерухомості та остаточної загальної приведеної площі, яка фактично побудована.

При цьому, згідно із п.1.4. договору-1 внесок, який підлягає сплаті учасником, розподіляється наступним чином: пай грошовий чи інший майновий поворотний внесок, який сплачує особа за будівництво об`єкту нерухомості. Розмір паю становить 95% від внеску, встановленого п.1.3. договору та сплачується частинами згідно графіку, встановленого додатком 1 до цього Договору.

Пунктом 1.5 цього Договору встановлено, що Об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 42,18 кв.м., номер 17.

У відповідності до п. 2.1 Договору 1 вартість будівництва одного квадратного метра загальної приведеної площі об`єкту нерухомості визначається ОК відповідно до проектно-кошторисної документації та договору підряду з підрядною організацією і на день укладання цього Договору складає 13000,00 грн. за один квадратний метр і може змінюватись у випадках передбачених цим Договором.

Згідно Додатку № 1 до Договору 1 сторони домовились, що на дату підписання цього Порядку сплати внесків розмір внесків з врахуванням площі Об`єкту нерухомості згідно проекту та вартості будівництва одного квадратного метру становить 548340,00 гривень.

Пунктом 4.2.1 Договору передбачено, що ОК зобов`язаний організувати будівництво Об`єкту будівництва та закінчити будівельно-монтажні роботи у строк до 3 кварталу 2016 року при умові дотримання Учасниками порядку та строків сплати внесків.

Позивачем було внесено на рахунок відповідача - ОК «Набережний квартал-Жаботинського» грошові кошти у розмірі 548340,00 гривень, що підтверджується довідкою ОК «Набережний квартал-Жаботинського» від 21 листопада 2015 року за №1.01.199 про підтвердження сплати ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 548340 гривень 00 копійок на виконання умов договору про сплату внесків за №15.01.1.238 від 25 вересня 2015 року.

Також, як вбачається, 25 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ОК «Набережний квартал-Жаботинського» було укладено договір №15.01.3.239 про сплату внесків на нежитлові приміщення (парко місця) у ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» (далі договір 2).

Згідно п. 1.1 Договору 2, ОК зобов`язався організувати будівництво житлового будинку у АДРЕСА_5 ) за рахунок внесків Учасника та внесків інших асоційованих членів ОК, здати його в експлуатацію, передати Учаснику приміщення в Об`єкті будівництва, обумовлене цим Договором та всі документи, необхідні Учаснику для реєстрації права власності на нього, а Учасник зобов`язався сплатити ОК внески у розмірах та в порядку, встановлених даним Договором та додатками до нього, та має право отримати Об`єкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого даним договором для Учасника.

Відповідно до п. 1.3 Договору 2 сторони домовились, що розмір внеску залежить від вартості будівництва одного квадратного метра площі об`єкту нерухомості та остаточної загальної приведеної площі, яка фактично побудована.

При цьому, згідно із п.1.4. Договору 2, учасник здійснює оплату пайового внеску по спорудженню нежитлового приміщення об`єкту нерухомого майна (паркомісця) згідно додатку №2 до даного договору. Розмір паю становить 95% від внеску, встановленого п.1.3 Договору, та сплачується частинами згідно графіку, встановленого додатком №1 до цього договору.

Пунктом 1.5 Договору 2 встановлено, що Об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , об`єкт нерухомості парко місце, загальною площею 13,75 кв.м., номер 15С.

У відповідності до п. 2.1 договору 2 вартість будівництва одного квадратного метра загальної приведеної площі Об`єкту нерухомості визначається ОК відповідно до проектно-кошторисної документації та договору підряду з підрядною організацією і на день укладання цього Договору складає 13745,45 грн. за один квадратний метр і може змінюватись у випадках передбачених цим Договором.

Згідно Додатку № 1 до Договору 2 про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» сторони домовились, що Учасник сплачує пайовий внесок на розрахунковий рахунок ОК в сумі 189000,00 грн.

Пунктом 4.2.1 вказаного Договору передбачено, що ОК зобов`язаний організувати будівництво Об`єкту будівництва та закінчити будівельно-монтажні роботи у строк до 3 кварталу 2016 року при умові дотримання Учасниками порядку та строків сплати внесків.

Позивачем було внесено на рахунок відповідача - ОК «Набережний квартал-Жаботинського» грошові кошти у розмірі 189000,00 гривень, що підтверджується довідкою ОК «Набережний квартал-Жаботинського» від 02 грудня 2015 року за №1.01.199 про підтвердження сплати ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 189000 гривень 00 копійок на виконання умов договору про сплату внесків за №15.01.3.239 від 25 вересня 2015 року.

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не задоволенню з наступних підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

При цьому під порушенням права необхідно розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 ЦК України.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зазначеними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У § 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Chahal v. the United Kingdom" (заява № 22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю способів, що передбачаються національним правом.

Статтею 13 Конвенції гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, у якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі. Таким чином, стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування, хоча держави-учасниці мають певну свободу розсуду щодо способу, у який вони виконують свої зобов`язання за цим положенням Конвенції. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається статтею 13, має бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (§ 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05 квітня 2005 року (заява N 38722/02)).

Іншими словами, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тим більше, що пріоритет норм міжнародного права за наявності колізій з внутрішнім законодавством надає судам України досить широкі повноваження при обранні джерела права задля вирішення конкретного спору.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

У справі, що переглядається, судами установлено, що між ТОВ «Олімпекс Транс» та ОК «Набережний квартал-Жаботинського» виникли правовідносини із співпраці, метою якої було будівництво 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями та підземним паркінгом по вул. Жаботинського у м. Одесі.

Фінансування будівництва було покладено виключно на ОК «Набережний квартал - Жаботинського», що залучало кошти фізичних осіб-пайовиків.

У свою чергу ТОВ «Олімпекс Транс» взяло на себе обов`язок сприяти у реалізації прав пайовиків на набуття права власності після закінчення будівництва, шляхом надання відповідних документів для реєстрації їх права власності.

У загальних положеннях про зобов`язання передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (стаття 509 ЦК України).

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також наголошено про необхідність виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

У частині першій статті 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

У частині першій статті 179 ЦК України надано визначення речі як предмета матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Зазначено про їх поділ на нерухомі та рухомі (стаття 181 ЦК України) і що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Також у статті 182 цього Кодексу передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Стаття 190 ЦК України визначає майно особливим об`єктом, яким вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Окремо вказано, що майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами.

З аналізу вказаних норм можна зробити висновок, що у ЦК України визначення майнового права відсутнє, оскільки у статті 190 ЦК України міститься вказівка лише про те, що майнові права є неспоживчою річчю і визнаються речовими правами. При цьому не викликає сумніву, що майнові права є об`єктом цивільних правовідносин.

Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (абзац третій частини другої статті 3 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність»).

У теорії цивілістики під майновими правами розуміється: 1) у широкому значенні речового права суб`єктивне цивільне право як таке, що стосується майнових цінностей і має грошову оцінку, наприклад, право власності на похідні права, зобов`язальні права (права з договорів, що укладаються з приводу передання майна у власність або користування), майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права, тощо; 2) у вузькому значенні - як суб`єктивне право, яке здатне бути самостійним об`єктом обороту; тобто у разі передання майнового права набувач отримує його як можливість претендування на майно або вчинення власних дій відносно майна.

Концепція «майна» в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися «правом власності», а відтак і «майном» (пункт 98 рішення ЄСПЛ щодо прийнятності заяви у справі «Броньовські проти Польщі», заява № 31443/96; пункт 22 рішення ЄСПЛ від 10 березня 2011 року у справі «Сук проти України», заява № 10972/05; пункт 74 рішення ЄСПЛ «Фон Мальтцан та інші проти Німеччини» від 02 березня 2005 року, заяви N 71916/01, 71917/01 та 10260/02).

У контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції об`єктами права власності можуть бути, у тому числі, «легітимні очікування» та «майнові права» (рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1991 року у справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії», заява № 12742/87; ухвала ЄСПЛ від 13 грудня 1984 року щодо прийнятності заяви S. v. the United Kingdom, № 10741/84).

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення від 01 червня 2006 року у справі «Федоренко проти України» (№ 25921/02) ЄСПЛ вказав, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована ЄСПЛ і в справі «Стреч проти Сполученого Королівства», заява № 44277/98).

У іншій справі «Н.К.М. проти Угорщини» (NKM v. Hungary, скарга № 66529/11) у рішенні від 14 травня 2013 року ЄСПЛ зазначив, що «правомірні очікування» підлягають захисту як власне майно і майнові права.

У постанові від 30 січня 2013 року № 6-168цс12 Верховний Суд України визначив майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав.

Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому.

Визначення майнового права як права очікування та повноваження власника таких прав надано у висновках Верховного Суду України, викладених у постановах від 30 січня 2013 року у справі № 6-168цс12, від 15 травня 2013 року у справі № 6-36цс13, від 04 вересня 2013 року у справі № 6-51цс13, від 24 червня 2015 року у справі N 6-318цс15, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1920цс15, від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1858цс15, від 02 грудня 2015 року у справах № 6-1502цс15 та № 6-1732цс15, від 10 лютого 2016 року у справі № 6-2124цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-290цс16, від 23 березня 2016 року у справі № 6-289цс16, від 30 березня 2016 року у справах № 6-3129цс15 та № 6-265цс16, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2994цс15, від 25 травня 2016 року у справі № 6-503цс16, від 07 грудня 2016 року у справі № 6-1111цс16.

Вказане свідчить про те, що громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на законних підставах право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21) вказано, що нормами законодавства встановлено первинний спосіб набуття права власності на річ, на яку раніше не було і не могло бути встановлене право власності інших осіб. Саме інвестор як особа, за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування.

Установивши, що ОСОБА_1 повністю сплатив вартість пайового внеску за спірне нерухоме майно, а введення об`єкта будівництва в експлуатацію не відбулось у встановлені договором строки, оскільки ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» вибуло із зобов`язання про співпрацю та припинило діяльність (ініційована справа про банкрутство), що унеможливлює виконання ним своїх зобов`язань за договором, суд першої інстанції правильно виходив із того, що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання майнових прав на об`єкт нерухомості, побудований за її кошти, та дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи. Аналогічного висновку у справі із подібними правовідносинами дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 лютого 2019 року (справа № 761/32696/13-ц, провадження № 14-606цс18).

Крім того, під час вирішення цього спору суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що обидві сторони (ТОВ «Олімпекс Транс» та ОК «Набережний квартал-Жаботинського») при укладенні договору співпраці усвідомлювали, з яких джерел відбувається будівництво об`єкту та які наслідки тягне залучення коштів фізичних осіб передачу відповідних квартир після введення об`єкту в експлуатацію, оскільки на майбутнє визначили між собою порядок передачі пайовикам майна, створеного за рахунок їх паїв у вигляді квартир, окремих приміщень.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що уклавши договір про сплату пайових внесків, ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» не лише засвідчив вступ ОСОБА_1 у члени кооперативу, а і розпорядився своїм майном майновими правами на спірний об`єкт нерухомості.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що ОСОБА_1 не був стороною угоди про врегулювання відносин з легалізації, відновлення та завершення будівництва від 07 листопада 2017 року, тому зазначена угода не може створювати для нього жодних прав та обов`язків, у тому числі і щодо обов`язкового підписання прямого договору купівлі-продажу майнових прав.

Враховуючи зазначене та з огляду на положення законодавства, якими закріплено принцип свободи договору, доводи апелянта про те, що позивач втратив закріплене за ним укладеним із ОК «Набережний квартал-Жаботинського» договором право на визнання ТОВ «Олімпекс Транс» його майнового права на спірне нерухоме майно, оскільки не був стороною угоди про врегулювання відносин з легалізації, відновлення та завершення будівництва, укладеної між ТОВ «Олімпекс Транс» і об`єднаннями пайовиків, постраждалих від дій ОК «Набережний квартал-Жаботинського», не вступив у члени ЖБК «Союз Будинку Жаботинського» або ОК «ЖБК «Пайщики Жаботинського», є безпідставним та таким, що суперечить положенням статті 6 ЦК України та статті 4 Закону України «Про кооперацію».

Статтею 653 ЦК України визначені правові наслідки розірвання договору, відповідно до якої у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Такі зобов`язання припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Положеннями частини четвертої статті 653 ЦК України визначено, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доводи апелянта про те, що ОК «Набережний квартал-Жаботинського» у зв`язку із розірванням договору співпраці не набуло майнові права для відчуження їх пайовикам суперечать положенням статті 653 ЦК України та фактичним обставинам справи.

Так, надаючи оцінку цим доводам відповідача, суд апеляційної інстанції враховує, що на підставі укладеного із ОСОБА_3 договору про сплату пайових внесків ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» розпорядилось майновими правами на спірний об`єкт нерухомості, а тому з огляду на положення частини четвертої статті 653 ЦК України ТОВ «Олімпекс Транс» після розірвання договору про співпрацю із ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» позбавлене права вимагати повернення виконаного останнім за зобов`язанням до моменту розірвання договору.

Щодо вимог про визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений статтею 16 ЦК України.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а в разі неможливості такого поновлення гарантувати особі отримання відповідного відшкодування.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц (провадження № 14-545цс19).

Предметом оскарження у цій справі є рішення державного реєстратора (індексний номер: 46569528) від 19 квітня 2019 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомості за відповідачем.

Позивач вважав, що вказане рішення державного реєстратора прийнято з порушенням вимог законодавства, оскільки надані реєстратору документи не відповідали вимогам законодавства та не могли бути підставою для реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомості за відповідачем.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (стаття 328 ЦК України).

Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон) передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У пункті 1 частини першої статті 4 Закону зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають право власності та речові права на нерухоме майно.

Частиною восьмою статті 18 Закону передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до статті 27-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» для державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва подаються такі документи:

1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом (у разі відсутності у Державному реєстрі прав зареєстрованого відповідного речового права на земельну ділянку);

2) документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт (крім випадків, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів);

3) документ, що містить опис об`єкта незавершеного будівництва за результатами технічної інвентаризації такого об`єкта.

Згідно з пунктами 3, 4 статті 27-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва, набутого на підставі договору, здійснюється на підставі такого договору. Державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва на підставі рішення суду, що набрало законної сили, проводиться за правилами, визначеними частинами першою-третьою цієї статті.

Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 331 ЦК України державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва здійснюється лише у випадку, якщо шодо такого об`єкта необхідно укладення правочину (розпорядження об`єктом). На цьому наголошено також у пункті 6 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», згідно з яким правочини, щодо нерухомого майна, вчиняються лише тоді, коли право власності на це майно зареєстровано відповідно до закону.

Згідно із пунктом 77 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі Порядок) державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб або у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, проводиться за заявою власника такого майна або за умови уповноваження власником такого майна на підставі договору - за заявою особи, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, у порядку, передбаченому пунктами 30-34 цього Порядку.

Установивши, що ТОВ «Олімпекс Транс» до заяви про реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомого майна додало документи, що не свідчать про законність підстав для набуття ним права на зазначене майно, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання державної реєстрації права власності на спірне незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Так, судові рішення, надані державному реєстратору та зазначені як підстава для проведення державної реєстрації (постанова Одеського апеляційного Господарського суду від 02 листопада 2017 року у справі № 916/3315/16; постанова Північного апеляційного Господарського суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/1175/18; рішення Господарського суду Одеської області від 01 серпня 2017 року у справі № 916/3315/16; ухвала Господарського суду Київської області від 08 листопада 2018 року у справі № 911/1175/18) не встановлюють набуття ТОВ «Олімпекс Транс» речових прав на спірне нерухоме майно.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції з дотриманням вимог статей 263-265 ЦПК України правильно встановив правовідносини, що склалися між сторонами, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Отже, за результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1 ЦПК України).

Оскільки колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, судові витрати за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 5, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Транс" - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16.12.2022 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А.П. Заїкін

О. М. Таварткіладзе