справа № 492/266/21
провадження № 2/492/34/22
УХВАЛА

про витребування доказів

06 грудня 2022 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Гусєвої Н.Д.,

при секретарі судового засідання Рябчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про витребування доказів по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Арцизької міської ради, Главанського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Ромашка» Арцизької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: директора Главанського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Ромашка» Арцизької міської ради Саракової Людмили Миколаївни про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу по день поновлення на роботі, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Арцизької міської ради, Главанського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Ромашка» Арцизької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: директора Главанського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Ромашка» Арцизької міської ради Саракової Людмили Миколаївни про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу по день поновлення на роботі.

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 11 жовтня 2021 року цивільна справа прийнята до провадження суду, розгляд справи призначений в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Після відкриття провадження у справі, при підготовці до розгляду справи судом було встановлено, що предметом позову ОСОБА_1 є поновлення її на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулута при вирішенні вказаного спору з метою встановлення дотримання (недотримання) роботодавцем процедури звільнення позивачкиіз займаної посади, суду необхідно з власної ініціативи вирішити питання про витребування від Главанського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Ромашка» Арцизької міської ради доказів, а саме: відомостейі про працівників, які залишилися працювати на посаді вихователя після скорочення штатної чисельності працівників; скільки було зайнято посад вихователя до звільнення ОСОБА_1 та скільки посад залишилося після її звільнення з посади вихователя; хто з працівників залишився працювати на посаді, чи мали вони переважне право перед ОСОБА_1 на залишені на посаді; чи було запропоновано ОСОБА_1 вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку вона може виконувати з урахуванням її освіти, кваліфікації, досвіду тощо; які були вакантні посади на час звільнення; чи була ОСОБА_1 повідомлена про розгляд повідомлення директора Главанського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Ромашка» Арцизької міської ради Саракової Л.М.; чи зверталася ОСОБА_1 з письмовою заявою до профспілкового комітету про розгляд подання роботодавця у її відсутності; рішення профспілкового комітету; довідки про середню заробітну плату ОСОБА_1 за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події звільнення з посади, із зазначенням нарахованої заробітної плати, кількості робочих днів згідно графіка роботи, фактичної кількості відпрацьованих робочих днів, середньоденної заробітної плати та середньомісячної заробітної плати згідно вимог Положення про порядок обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року.

Питання про витребування зазначених доказів суд вирішує без повідомлення учасників справи, оскільки їх участь в розгляді зазначеного питання не є обов`язковою, у зв`язку з чим судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України суд з власної ініціативи може витребувати вищевказані докази, і такий висновок суду ґрунтується на наступному.

Згідно ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими доказами.

Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи питання щодо витребування доказів з власної ініціативи, суд керується ч. 7 ст. 81 ЦПК України, згідно якої суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді спорів про звільнення за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 липня 2020 року у справі № 235/3377/19 вказано, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення. При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 липня 2020 року у справі № 235/3377/19 вказано, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення. При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, позивачкою заявлено позовні вимоги, зокрема, щодо поновлення її на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Враховуючи викладене, беручи до уваги предмет спору та позовні вимоги, відповідно до правових позицій, які викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 липня 2020 року у справі № 235/3377/19, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 липня 2020 року у справі № 235/3377/19, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковими для врахування судами, з метою встановлення дотримання (недотримання) роботодавцем процедури звільнення позивачки з посади вихователя, з урахуванням принципу пропорційності в контексті завдань та мети цивільного судочинства, оскільки збереження відповідного балансу прямо випливає із норми, що регулює завдання цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення наявної цивільної справи, з метою забезпечення реалізації приватноправового інтересу у цивільному судочинстві, та активності суду в контексті принципу суддівського керівництва процесом, що відбиває публічно-правовий інтерес в ефективності цивільного судочинства, а також з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів сторін по справі, або інших осіб, суд прийшов до висновку про витребування від Главанського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Ромашка» Арцизької міської ради доказів, а саме: відомостей про працівників, які залишилися працювати на посаді вихователя після скорочення штатної чисельності працівників; скільки було зайнято посад вихователя до звільнення ОСОБА_1 та скільки посад залишилося після її звільнення з посади вихователя; хто з працівників залишився працювати на посаді, чи мали вони переважне право перед ОСОБА_1 на залишені на посаді; чи було запропоновано ОСОБА_1 вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку вона може виконувати з урахуванням її освіти, кваліфікації, досвіду тощо; які були вакантні посади на час звільнення; чи була ОСОБА_1 повідомлена про розгляд повідомлення директора Главанського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Ромашка» Арцизької міської ради Саракової Л.М.; чи зверталася ОСОБА_1 з письмовою заявою до профспілкового комітету про розгляд подання роботодавця у її відсутності; рішення профспілкового комітету; довідки про середню заробітну плату ОСОБА_1 за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події звільнення з посади, із зазначенням нарахованої заробітної плати, кількості робочих днів згідно графіка роботи, фактичної кількості відпрацьованих робочих днів, середньоденної заробітної плати та середньомісячної заробітної плати згідно вимог Положення про порядок обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року, так як обставини, які входять до предмета доказування у категорії справ, до якої належить наявна справа, можна встановити лише при дослідженні документів, які необхідно витребувати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 214, 247, 258-260, 263 ЦПК України, суд, -

постановив:

Витребувати від Главанського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Ромашка» Арцизької міської ради докази про працівників, які залишилися працювати на посаді вихователя після скорочення штатної чисельності працівників; скільки було зайнято посад вихователя до звільнення ОСОБА_1 та скільки посад залишилося після її звільнення з посади вихователя; хто з працівників залишився працювати на посаді, чи мали вони переважне право перед ОСОБА_1 на залишені на посаді; чи було запропоновано ОСОБА_1 вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку вона може виконувати з урахуванням її освіти, кваліфікації, досвіду тощо; які були вакантні посади на час звільнення; чи була ОСОБА_1 повідомлена про розгляд повідомлення директора Главанського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Ромашка» Арцизької міської ради Саракової Л.М.; чи зверталася ОСОБА_1 з письмовою заявою до профспілкового комітету про розгляд подання роботодавця у її відсутності; рішення профспілкового комітету; довідки про середню заробітну плату ОСОБА_1 за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події звільнення з посади, із зазначенням нарахованої заробітної плати, кількості робочих днів згідно графіка роботи, фактичної кількості відпрацьованих робочих днів, середньоденної заробітної плати та середньомісячної заробітної плати згідно вимог Положення про порядок обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року.

Копію ухвали направити до Главанського закладу дошкільної освіти ясла-садок «Ромашка» Арцизької міської ради докази (вул.Центральна, буд. № 101, с.Главані, Болградський район, Одеська область, 68434, ), яка має бути виконана в строк до 16 грудня 2022 року.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.