Провадження №2/132/644/22
Ухвала

"13" вересня 2022 р. м.Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Ставнійчук С.В.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , подану та підписану адвокатом Ткачуком Богданом Олександровичем до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановила:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , підписана адвокатом Ткачуком Б.О. до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

На підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 30.08.2022 визначено підсудність даної цивільної справи Калинівському районному суду Вінницької області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2022 справу визначено головуючому судді Ставнійчук С.В.

Дослідивши подану позовну заяву, доходжу до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви визначені статтями 175, 177 ЦПК України.

Так згідно з п.п.5,8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Зокрема у позовній заяви представник позивача зазначає, що рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 26.04.2021 у справі № 127/6615/21 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також що у шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проте жодних доказів на підтвердження цих обставин до позовної заяви додано не було (копії вищевказаного рішення суду, свідоцтв про народження дітей, у яких міститься інформація щодо батьків, що є необхідним для визнання ступеню родинних відносин), клопотання про витребування вказаних доказів з підтвердженням неможливості самостійного його отримання матеріали позову також не містять.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Проте у позовній заяві не зазначено з ким із батьків проживають діти (при цьому у позовній заяві вказано, що обидві сторони проживають на території міста Вінниці), а також не додано доказів, які підтверджують місце реєстрації, постійного проживання дітей.

Також позивачці слід конкретизувати зміст своїх позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 , а саме щодо дати народження дитини , яка в позовній заяві вказана некоректно, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У позовній заяві не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Крім того, до позовної заяви позивачкою додано ряд документів складених іноземною мовою без здійснення їх перекладу на державну мову.

Відповідно до ч.1 ст.9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

В частині першій статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

За статтею 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою, а сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Рішенням Конституційного Суду України від 28 лютого 2018 року № 2-р/2018 Закон України «Про засади державної мовної політики» від 03 липня 2012 року № 5029-VI, зі змінами, визнаний неконституційним, втратив чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України зазначеного рішення.

Отже, чинне законодавство України не дозволяє подавати до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені недержавною мовою.

Крім того, як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 1999 року у справі №10-рп/99, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

При цьому суд зауважує, що аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 24 червня 2014 року (справа № 21-227а14) та від 6 липня 2016 року (справа № 21-1092а16), а також в ухвалі Верховного Суду від 1 липня 2019 року (справа № 243/10706/18). Підстав для відступлення від цих правових висновків немає.

Також слід зазначити, що положеннями ст. 79 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус. При цьому, перекладач разом з документом, що встановлює його особу, повинен надати документ, який підтверджує його кваліфікацію.

З огляду на зазначене, позивачці ОСОБА_1 необхідно подати до суду документи, додані до позовної заяви в їх офіційному перекладі на державну мову, який засвідчується уповноваженим перекладачем та нотаріально.

При цьому, суд наголошує на тому, що відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч.1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з ч.4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до ч. 8 ст. 62 ЦПК України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Так, до позовної заяви, поданої до Вінницького міського суду Вінницької області, підписаної адвокатом Ткачуком Б.О., додано ордер від 23.08.2022 серії АВ №103026 про надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Ткачуком Б.О. у Вінницькому міському суді Вінницької області.

Проте, на даний час підсудність цієї справи визначена Калинівському районному суду Вінницької області.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовна заява повинна бути залишена без руху, а позивачу наданий строк для усунення недоліків.

На підставі наведеного та керуючись статтями 175-177, 185, 260, 261 ЦПК України,

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 , подану та підписану адвокатом Ткачуком Богданом Олександровичем до ОСОБА_2 про стягнення аліментів- залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що якщо у встановлений цією ухвалою строк вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України будуть виконані, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя: С.В.Ставнійчук