Єдиний унікальний номер судової справи: 487/5524/18
Номер провадження № 22-ц/812/150/22 Суддя-доповідач апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Ковальським Є.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 по цивільній справі за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2021 року, ухвалене під головуванням судді - Кузьменка В.В. в приміщенні того ж суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу «Парма» (надалі - АГК «Парма») та Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Парма» (надалі - ТОВ Фірма «Парма») про визнання недійсним рішення правління Автогаражного кооперативу «Парма» від 31 серпня 2015 року, правочину про передачу в користування (оренду) гаражу № НОМЕР_1 та зобов`язання припинити певні незаконні дії,

в с т а н о в и л а:

22 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АГК «Парма» та ТОВ Фірма «Парма», в якому просив визнати недійсним (незаконним) рішення правління АГК «Парма» від 31 серпня 2015 оку про опечатування гаражу № НОМЕР_1 та навішування на гараж додаткового замку та правочин про передачу АГК «Парма» в користування (оренду) ОСОБА_1 , а також зобов`язати ТОВ Фірма «Парма» та АГК «Парма» припинити незаконні самоправні дії, які перешкоджають йому користуватися гаражем № НОМЕР_1 та особистими речами, що знаходяться в цьому гаражі.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що у 2007 року йому було виділено місце під гараж № НОМЕР_1 на території автостоянки і з цього часу він як і інші члени кооперативу використовує це місце для розміщення на ньому металевого гаражу, що належить йому на праві власності. Усі інші гаражі на автостоянці належать на праві власності членам автостоянки, а не знаходяться в колективній власності АГК «Парма». Металевий гараж № НОМЕР_1 він у відповідачів не отримував ні у власність ні в користування. Зазначає, що членські внески сплачував своєчасно, натомість в серпні 2015 року правління АГК «Парма» без будь-яких повідомлень вирішило позбавити його права користування гаражем № НОМЕР_1 , опечатавши його та навісивши на нього свій додатковий замок. Вважає рішення АГК «Парма» від 31 серпня 2015 року щодо опечатування та навішування додаткового замку недійсним, а дії відповідачів щодо обмеження користування гаражем № НОМЕР_1 незаконними, оскільки рішення прийнято не щодо гаражу № НОМЕР_1 , яким він володіє з 2007 року. Вказує на те, що ніяких дій, спрямованих на набуття у АГК «Парма» в оренду чи будь-яке інше користування будь-яких металевих гаражів він не вчиняв, а відтак і не було ніякого волевиявлення з його сторони на укладення такого чи іншого правочину в будь-якій формі.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив про задоволення позову.

У відзиві на позов АГК «Парма» просив відмовити у задоволені позову.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2021 року в позовних вимогах ОСОБА_1 до АГК «Парма» ТОВ Фірма «Парма» про визнання недійсним рішення правління Автогаражного кооперативу «Парма» від 31 серпня 2015 року та правочину про передачу в користування (оренду) гаражу № НОМЕР_1 відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивач до членів кооперативу в установленому Статутом порядку не приймався, металевий бокс № 90 був переданий ОСОБА_1 у користування безпосередньо попереднім головою правління кооперативу без прийняття відповідного рішення уповноваженим органом. Позивач мав заборгованість перед кооперативом у зв`язку з користуванням гаражем, тому рішення правління АГК «Парма» прийняте правлінням, обраним відповідно до статуту АГК «Парма», повноважним на день прийняття оспорюваного рішення в межах компетенції передбаченої Статутом, а тому відсутні підстави для задоволення позову з підстав визначених в позовній заяві.

Не погодившись з рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2021 року ОСОБА_1 01 листопада 2021 року подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права а також фактичним обставинам справи, просив його скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимого задовольнити в повному обсязі.

Під час апеляційного розгляду 21 червня 2022 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційного провадження за його апеляційної скаргою на рішення суду до розгляду його апеляційної скарги на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 січня 2022 року.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 20 жовтням 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою, в якій просив ухвалити додаткове рішення щодо невирішених позовних вимог.

Заява обґрунтована тим, що суд розглянувши справу не вирішив вимогу щодо зобов`язання ТОВ Фірма «Парма» та АГК «Парма» припинити незаконні самоправні дії, які перешкоджають йому користуватися гаражем № НОМЕР_1 та особистими речами, що знаходяться в цьому гаражі, а крім того, не в повному обсязі вирішена вимога щодо визнання недійсним рішення правління Автогаражного кооперативу «Парма» від 31 серпня 2015 року в частині опечатування гаражу № НОМЕР_1 та навішування на гараж додаткового замку.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 січня 2022 року у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на її незаконність просив її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, який просив відкласти розгляд апеляційної скарги, або зупинити апеляційне провадження, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно п.5 ч.1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Як вбачається зі змісту рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2021 року, судом не було вирішено усі вимоги, заявлені в позові.

22 червня 2022 року постановою колегії суддів Миколаївського апеляційного суду задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 січня 2022 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин, є підстави вважати, що існує об`єктивна неможливість розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2021 року до розгляду Заводським районним судом м. Миколаєва його заяви про ухвалення додаткового рішення у даній справі.

Керуючись ст. ст. 251, 367, 381 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зупинити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2021 року до розгляду Заводським районним судом м. Миколаєва заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у даній справі.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

В.І. Темнікова

Повний текст ухвали складено 23 червня 2022 року.