Провадження № 2/127/3684/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В., розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 ОСОБА_1 разом із позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, надав заяву про забезпечення позову відповідно до якої просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на 3/4 частки квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 . Заборонити будь яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомості, а саме на 3/4 частки квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .

Ознайомившись з заявою суд вважає, що зазначену заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено право на звернення до суду за захистом. Відповідно до частини 1 статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до суду в письмовій формі і підписується заявником, у частині шостій вказаної статті зазначається, що до заяви про забезпечеення позову додається документи, що підтверджують сплату судового збору.

Окрім того, частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що за подачу до суду фізичною особою заяви про забезпечення доказів або позову судовий збір підлягає сплаті у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп).

Всупереч таким приписам, заявником до заяви про забезпечення позову недодано квитанцію про сплату судового збору.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно із частиною першою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З огляду на це суд пропонує заявнику обгрунтувати та надати докази які б підтверджували, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Приймаючи до уваги викладене, суд позбавлений можливості вирішити питання про забезпечення позову, але з метою недопущення порушення прав заявника, суд вважає необхідним залишити без руху заяву про забезпечення позову, надавши заявнику строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 260, 261 ЦПК України,ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»-

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків.

Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: