Справа № 552/1187/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2022 Київський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.,

секретар судового засідання Іщенко Р.Р.,

учасники справи та їх представники:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Ярошенко Світлана Миколаївна,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача адвокат Бурбак Оксана Валеріївна,

третя особа ОСОБА_3 ,

третя особа - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми),

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 по зміну способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 по зміну способу стягнення аліментів.

В позовній заяві зазначила, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 25 травня 2018 року у справі №552/2597/18 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1100 грн. на місяць.

В даний час ситуація істотно змінилась. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін, є недостатніми для матеріального утримання спільної доньки, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Вона самостійно власними силами намагається матеріально забезпечувати, доглядати та виховувати доньку, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання та забезпечення відповідного розвитку дитини.

Відповідач аліменти, стягнуті з нього на утримання доньки згідно з рішенням суду сплачує, проте не у повному обсязі та невчасно, а сума аліментів є навіть меншою ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Будь-яку іншу допомогу на утримання, забезпечення розвитку та виховання дитини він не надає.

Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі рішенням Київського районного суду м. Полтави від 25 травня 2018 року в справі № 552/2597/18, в теперішній час є значно меншим, ніж мінімально гарантований сімейним законодавством рівень забезпечення неповнолітньої дитини.

Тому позивач просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, стягнутих зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 25 травня 2018 року в справі № 552/2597/18 у твердій грошовій сумі 1100 грн. 00 коп., та стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення донькою повноліття, починаючи з часу звернення до суду.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 06 квітня 2022 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

Заперечень щодо розгляду справи у спрощеному позовному провадженні сторони суду не подавали.

Відповідач ОСОБА_2 надав відзив на позов, у якому проти позову заперечив, в його задоволенні просив відмовити.

В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 викликані «...збільшенням рівня цін..» та тим фактом, що виплата аліментів є недостатніми для матеріального забезпечення спільної доньки. Проте, в позовній заяві та додатків до неї не міститься жодної інформації, доказів на підтвердження витрат, які несе на утримання дитини позивач та який розмір допомоги добровільно сплачує відповідач.

Також, поставивши перед судом питання про зміну способу стягнення раніше присуджених аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітної плати (доходу) платника, позивачу належало доводити передусім наявність у платника аліментів відповідного доходу як підставу для задоволення вимоги, для визначення розміру аліментів як частки відповідного доходу. Разом з тим, зважаючи на пред`явлення позову з метою збільшення розміру стягуваних аліментів, належало доводити й інші обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 182 СК України.

Однак, пред`являючи позов про зміну способу стягнення аліментів, при цьому посилаючись на необхідність збільшення розміру аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, позивач не надала також і будь-яких доказів покращення матеріального стану відповідача з часу встановлення відповідачу аліментних зобов`язань, а також інформації про щомісячні доходи як платника аліментів, так і одержувача аліментів, та зміни їх сімейного стану, хоча це є її процесуальним обов`язком. Тому відповідач вважає, що зазначені у позовній заяві обставини не є підставою для зміни способу стягнення аліментів.

Відповідач є інвалідом другої групи безстроково, йому призначено з 02 лютого 2022 року програму реалібілітації, згідно якої необхідно пройти курс відновлюючої терапії та профілактичних заходів, які є платними.

Батьки відповідача також є інвалідами: так, мати - ОСОБА_5 є інвалідом другої групи, батько - ОСОБА_6 також є інвалідом другої групи. Батьки перебувають на утриманні відповідача.

Також, на утриманні у відповідача є ще одна малолітня дитина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, вважає, що позивач не довела належними та допустимими доказами обставини щодо зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших обставин, які на підставі ст.192 СК України є підставою для зміни способу стягнення аліментів.

Підстави для зміни способу стягнення аліментів позивачем не доведені та є необґрунтованими, викладені всупереч вимогам Сімейного кодексу України .

Тому просив відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів (а.с.23-27).

Позивач ОСОБА_1 надала відповідь на відзив, у якій зазначила, що доводи, викладені у відзиві на позов, не відповідають фактичним обставинам справи, нормативно та документально необґрунтовані.

Зазначила, що на підтвердження витрат на утримання дитини вона надала докази. Докази щодо розміру аліментів, які добровільно сплачує відповідач, у неї відсутні. оскільки добровільно аліменти він не сплачує.

Ті обставини, що відповідач є інвалідом другої групи безстроково, йому призначено з 02.02.2022 програму реабілітації, не були відомі позивачу, оскільки з ним не підтримуються стосунки. Представником відповідача не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження проходження відповідачем курсу відновлюючої терапії та профілактичних заходів на платній основі.

Доказів перебування батьків-інвалідів на утриманні відповідача ним до матеріалів справи не додано.

06 квітня 2022 року позивач зверталась до Шевченківського відділу ДВС у місті Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) із заявою щодо індексації та перерахунку розміру аліментів. Проте жодної відповіді нею так і не отримано, індексацію та перерахунок розміру аліментів не здійснено.

Тому просила задовольнити позов у повному обсязі (а.с.56-57).

Ухвалою суду від 26 квітня 2022 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача залучено ОСОБА_3 (а.с. 45).

Третя особа ОСОБА_3 надала письмові пояснення по суті справи, у яких зазначила, що її чоловік ОСОБА_2 є безробітнім, не має стабільного та постійного доходу, при цьому утримує її, їх спільну дитину ОСОБА_7 та утримує доньку від першого шлюбу ОСОБА_4 . При цьому намагається допомагати своїм непрацюючим батькам, які є інвалідами. Також ОСОБА_2 встановили інвалідність, яка потребує постійного лікування та профілактики, а тому стягнення з нього частки від доходу буде обраховуватися від середньої зарплати в області, і аліменти становитимуть близько 3400 грн, що є значно більшою сумою, ніж мінімальний рекомендований розмір на дитину відповідного віку. Така сума змусить обмежувати інтереси ОСОБА_7 , його потреби та належне утримання (а.с.67).

Ухвалою суду від 27 травня 2022 року за клопотанням позивача до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача залучено Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (а.с. 71).

Інших заяв по суті справи та клопотань учасники справи суду не подавали.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, уповноваживши адвоката Ярошенко Світлану Миколаївну представляти її інтереси в суді.

Представник позивача ОСОБА_8 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 в судове засідання також не з`явились.

Представник відповідача адвокат Бурбак О.В. в судовому засіданні проти позову заперечила, в його задоволенні просила відмовити.

Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились.

Заслухавши представника позивача ОСОБА_8 та представника відповідача ОСОБА_9 , дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Вказана обставина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 03 грудня 2012 року Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, у якому вказані батьки дитини: батько ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_10 (а.с.7);

свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 25 липня 2019 року Шевченківським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, згідно якого ОСОБА_10 у зв`язку з одруженням змінила прізвище на ОСОБА_11 (а.с.13).

Сторони проживають окремо, дитина ОСОБА_4 проживає разом з позивачем. Вказана обставина підтверджується довідкою №2695, виданою 05 листопада 2021 року КП «Житлово-експлуатаційна організація №2 Полтавської міської ради» (а.с.12).

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 25 травня 2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_12 стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1100 грн. щомісячно, починаючи з 08 квітня 2018 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.9).

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому чинним законодавством не передбачено будь-яких умов, при наявності яких стягувач аліментів може просити про зміну способу стягнення аліментів.

Оскільки законом передбачено право стягувача аліментів просити визначити їх у твердій грошовій сумі або в частці від заробітку (доходу) платника аліментів без будь-яких умов, суд відхиляє доводи відповідача щодо не доведення позивачем обставин щодо зміни майнового, сімейного стану, витрат на дитину, матеріального становища платника та отримувача аліментів, тощо.

Стягувач аліментів ОСОБА_1 , скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.181 СК України, звернулась до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, та просить суд визначити розмір аліментів в частці від заробітку, доходу відповідача.

За вимогами ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі викладеного суд вважає за можливе змінити спосіб стягнення аліментів та визначити їх у частці від заробітку (доходу) відповідача.

При ухваленні даного рішення судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі перебування на утриманні у відповідача ще однієї дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлення ОСОБА_2 02 лютого 2022 року другої групи інвалідності безстроково, надання ним матеріальної допомоги своїм непрацездатним батькам, тощо (а.с.28, 32).

Крім того, при вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», на час розгляду справи становить 2618 грн., з 01 липня 2022 року становитиме 2744 грн., з 01 грудня 2022 року 2833 грн.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Тому суд вважає за необхідне з врахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, в тому числі перебування на утриманні відповідача ще однієї дитини, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу).

Зазначений розмір аліментів має забезпечити право малолітньої ОСОБА_4 на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Але вказана норма не поширюється на рішення щодо зміни розміру аліментів.

Тому стягнення аліментів в частці від заробітку (доходу) відповідача розпочнеться після набрання рішенням законної сили. Підстави для стягнення аліментів в такому розмірі з дня звернення позивача до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, як про це просила позивач, відсутні.

Позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2 групи та має право на пільги. Дана обставина підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №469105, виданим 02 лютого 2022 року (а.с. 28).

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Оскільки відповідач від сплати судового збору звільнений, судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 по зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Київського районного суду м.Полтави від 25 травня 2018 року у справі №552/2597/18, з 1100,00 грн. на місяць на 1/6 частину його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини.

Судові витрати у справі зі сплати судового збору віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , проживаюча: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ,

відповідач ОСОБА_2 , проживаючий: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ,

третя особа ОСОБА_3 , проживаюча: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено,

третя особа - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), адреса: м.Полтава, вул. Стешенка, 6, .

Повне судове рішення виготовлено 17 червня 2022 року.

Головуючий О.А.Самсонова