ПОСТАНОВА

Іменем України

22 червня 2022 року м. Кропивницький

справа № 404/1490/21

провадження № 22-ц/4809/616/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Завітневич О.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 лютого 2022 року у складі судді Іванової Н.Ю.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В обґрунтування позову зазначав, що 23.12.2019 між ним та відповідачем було укладено договір № 54 про надання правової допомоги. У відповідності до вимог п. 5.1 договору за правову допомогу, передбачену в п.п. 1 даного договору клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) в розмірі 25 000 грн. та згідно п. 5.7 фактичні витрати адвоката, пов`язані з виконанням доручення за цим договором оплачуються протягом 5 банківських днів з моменту отримання фактичних витрат.

Пунктом 5.3 договору встановлено, що до початку виконання адвокатом доручення за цим договором, адвокату виплачується аванс, який складає п`ятдесят відсотків суми гонорару.

Згідно п. 7.1 за невчасну оплату правової допомоги, передбаченої пунктом 1.1 даного договору, клієнт сплачує (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми передбачуваного до оплати гонорару з урахуванням індексу інфляції, або неоплаченого, або частково оплаченого гонорару з урахуванням індексу інфляції.

Позивач зазначав, що договір набрав чинності з моменту підписання сторонами та діяв до фактичного виконання сторонами зобов`язань за даним договором.

Договір був укладений на засадах взаємоповаги, довіри, та досягнення певної мети, тож на початку взаємовідносин не виникало необхідності зазначати та застерігати про умови та наслідки невиконання цього договору, оскільки кожна сторона підписала цей договір, керуючись чинним законодавством та чітко розуміла зміст ст. 526 ЦК України.

Позивач вказував, що відповідачем до сьогоднішнього дня не здійснено з ним будь-якого розрахунку за надану юридичну допомогу про яку свідчить акт приймання передачі виконаних робіт від 04 червня 2020 року підписаний, як ним так і відповідачем.

Відповідачу було запропоновано здійснити повний розрахунок за надану юридичну допомогу в порядку усної домовленості шляхом телефонного зв`язку та попереджено про подальші наслідки непогашення боргу. Відповідач визнав існуючу заборгованість, але станом на день подачі позову розрахунок не було здійснено.

Станом на день подання позову утворилась загальна заборгованість за період з 23.12.2019 по 25.02.2021 та з 04.06.2020 по 25.02.2021, яка складає 30 466 грн. 62 коп.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 навів у позові розрахунок боргу та просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 30 466 грн. 62 коп. боргу, з яких 25 000 грн. основний борг, 1 353 грн. 12 коп. інфляційне збільшення, 3 398 грн. штрафні санкції, 715 грн. 50 коп. відсоток за користування чужими грошовими коштами та стягнути судові витрати по справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 лютого 2022 року позов залишено без задоволення.

Суд дійшов висновку, що на відповідача не може бути покладено обов`язок зі сплати послуг наданих по договору про надання правової допомоги № 54 від 23 грудня 2019 року у сумі 25 000 грн., як і відсутні підстави стверджувати, що у відповідача перед позивачем існує невиконане грошове зобов`язання, яке прострочене відповідачем.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду є незаконним, висновки викладені в ньому не відповідають обставинам справи, судом не надано належної оцінки доказам в справі.

Вважає, що під час розгляду справи ним було доведено укладення з відповідачем договору про правову допомогу та виконання своїх зобов`язань за цим договором, однак відповідачем не було надано належних та достатніх доказів виконання ним зобов`язань за договором по оплаті його послуг.

Зазначає, що надаючи правову оцінку умовам договору, суд мав би звернути увагу, що договір укладався за взаємною згодою та вільним волевиявленням сторін, підписуючи його, позивач погодився з умовами та розміром гонорару адвоката, правочин недійсним у судовому порядку не визнавався, а тому діє презумпція правомірності правочину (ст. 204 ЦК України), умови правочину не оспорюються відповідачем. Питання про розірвання договору впродовж цього часу не ставилось.

Вказував, що на виконання умов Договору, ним згідно Витягу з Журналу реєстрації договорів правничої допомоги, під час представництва інтересів ОСОБА_2 були виписані ордери про надання правової (правничої) допомоги серії АА №1037928 та серії АА №1042606.

Також, як вбачається зі змісту Акту приймання - передачі виконаних робіт, він, як адвокат, склав від імені відповідача необхідні процесуальні документи та виконав передбачені договором та погоджені із відповідачем дії.

Позивач зауважив, що відпадає необхідність в уточненні акту у відповідності до п. 1.1. Договору, оскільки вчинювані ним дії, які були детально розписані в акті приймання - передачі виконаних робіт лише конкретизують п. 1.1. Договору.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що матеріали справи не містять доказів виконання доручення клієнта, а також погодження між сторонами порядку обчислення винагороди адвоката по виконанню робіт.

Просив скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 лютого 2022 року та ухвалити нове рішення яким позов задовольнити повністю.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

23 грудня 2019 року між адвокатом Швецем Романом Юрійовичем та ОСОБА_2 був укладений договір № 54 про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, клієнт доручає, а адвокат зобов`язується, під час строку дії цього договору, надати правову допомогу у вигляді надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складання необхідних заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямовані на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта у справі по факту ДТП (дорожньо-транспортної пригоди), яка мала місце 20 грудня 2019 року по кримінальній справі № 0009441, відшкодування збитків (матеріальної та моральної шкоди) завданих дорожньо-транспортною пригодою.

Відповідно до п. 2.1.1 договору адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, застосовує всі способи до покладення сум судових витрат, що підлягають оплаті за послуги адвоката, на винну сторону, а клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.

Відповідно до п. 2.1.2 договору адвокат надає правову допомогу по представництву інтересів клієнта під час судового розгляду справ у судах України будь-якої інстанції і органах Національної поліції, інших державних установах, підприємствах, організаціях незалежно від форми підпорядкування та права власності. Для цього адвокату надається довіреність та ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, надавати усні та письмові пояснення суду, подавати зустрічний позов, доводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення в установленому законодавством порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими йому кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 2.2. договору адвокат зобов`язується (в тому числі): надавати юридичні консультації (висновки) в письмові формі, за запитом клієнта; оформлювати за запитом Клієнта процесуальні документи для подачі їх до суду або інших органів, які беруть участь у справі; представляти інтереси клієнта на стадії виконання рішення (ухвали, постанови) суду; тощо.

Відповідно до п. 2.2.3 договору, представляти інтереси клієнта у відносинах зі всіма органами державної влади, управління та їх посадовими особами, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, підпорядкування та національності.

Відповідно до п. 2.3. договору клієнт має право (в тому числі) погоджувати з адвокатом плани виконання робіт на кожному етапі (п. 2.3.3.).

За умовами договору (п. 2.4.) клієнт зобов`язаний щомісяця підписувати акт приймання - передачі наданих послуг (п. 2.4.1.); оплачувати витрати, в тому числі судові, що необхідні для виконання доручення, відшкодовувати витрати, пов`язані з веденням справи в суді, витребуванням необхідних для ведення справи доказів, нотаріальним посвідченням документів, проведенням експертиз та оплатою послуг спеціалістів, оплатою державного мита, виконанням рішення суду (п. 2.4.3.); своєчасно оплачувати за надані правові послуги адвоката в розмірах та порядку, визначених розділом 5 договору.

Відповідно до п. 5.1 за правничу допомогу, передбачену в п.п.1.1 даного договору, клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) в розмірі 25 000 грн.

Пунктом 5.2 передбачено, що на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначення обґрунтованого розміру гонорару.

Відповідно до п. 5.3 договору, до початку виконання адвокатом доручення за цим договором, адвокату виплачується аванс, який складає п`ятдесят відсотків суми гонорару.

Пунктом 5.4 визначено, що у разі збільшення або зменшення клієнтом в процесі розгляду справи позову, і якщо такі зміни вимагають від адвоката додаткового часу, сторони зобов`язуються переглянути умови оплати змінених вимог, враховуючи час витрачений адвокатом на підготовку до справи, при цьому розмір гонорару визначається сторонами в окремому дорученні та може бути змінений тільки за погодженням сторін.

Відповідно до п. 5.5, фактичні витрати адвоката (оплата роботи фахівців, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, тощо) оплачуються клієнтом окремо від гонорару на підставі наданого Адвокатом рахунку з доданням підтверджуючих документів.

Пунктом 5.6. визначено, що клієнт здійснює оплату адвокату гонорару за цим договором

Пунктом 5.7. визначено, що фактичні витрати адвоката, пов`язані з виконанням доручення за цим договором оплачуються протягом 5 банківських днів з моменту отримання фактичних витрат, (посилання на даний пункт договору міститься в позовній заяві).

Пунктом 7.1 договору визначено, що за несвоєчасну сплату правової допомоги, передбаченої п. 1.1 даного договору клієнт сплачує (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми передбачуваного до оплати гонорару з урахуванням індексу інфляції, або не оплаченого, або частково оплаченого гонорару з урахуванням індексу інфляції.

Відповідно до п. 7.2, клієнт звільняється від відповідальності, якщо доведе, що відмова від оплати гонорару і (чи) залишення виконаної правової допомоги без необхідного приймання звіту та відмова від підписання акту прийому-передачі послуг є правомірними, а часткова оплата гонорару обґрунтовується.

04 червня 2020 року між сторонами був підписаний акт приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до вказаного акту адвокатом були виконані такі роботи згідно умов договору: складено договір про надання правової допомоги; проведено аналіз та запропоновано стратегію і тактику правового захисту у кримінальному провадженні № 0009441; правова допомога на стадії досудового розслідування, щодо повернення вилученого транспортного засобу; вивчено документи, що стосуються матеріалів кримінальної справи; прийнято безпосередню участь у поверненні незаконно вилученого майна з спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів; здійснено складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, щодо порушених прав власника майна; прийнято участь у 22 судових засіданнях; складання позовної заяви по відшкодуванню завданої майнової та моральної шкоди. Загальна вартість виконаних робіт становить 25 000 грн.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

08.06.2022 до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 з клопотанням про розгляд його апеляційної скарги з викликом сторін.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення зазначеного клопотання з огляду на наступне.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, станом на день звернення до суду із позовною заявою, прожитковий мінімум, згідно ЗУ «Про державний бюджет» від 01.01.2021 встановлено в розмірі 2270,00 грн, ціна позову у справі складає 30466,62 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, тому справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Виключно бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які вже висловлені, зокрема, у позовній заяві та апеляційній скарзі, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі № 668/13907/13-ц).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно із ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 посилався на те, що відповідно до пунктів 1.1, 5.1 угоди за надання правової допомоги від 23 грудня 2019 року він за дорученням клієнта і за винагороду (гонорар) зобов`язується надати клієнту наступну правову допомогу у вигляді надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складання необхідних заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямовані на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта у справі по факту ДТП (дорожньо-транспортної пригоди), яка мала місце 20 грудня 2019 року по кримінальній справі № 0009441, відшкодування збитків (матеріальної та моральної шкоди) завданих дорожньо-транспортною пригодою.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. Адвокат має право вимагати від клієнта та/або особи, яка уклала договір в інтересах клієнта, попередньої виплати гонорару та/або компенсації можливих витрат, пов`язаних з виконанням доручення.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що за умовами пункту 5.1 договору про надання правової допомоги за правничу допомогу, передбачену в п.п.1.1 даного договору, клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) в розмірі 25000 грн.

Відповідно до п. 5.3 договору, до початку виконання адвокатом доручення за цим договором, адвокату виплачується аванс, який складає п`ятдесят відсотків суми гонорару.

Разом із тим посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені у справі № 522/1784/15, суд першої інстанції вказав, що позивачем не наданий розрахунок на підтвердження обсягу виконаних ним робіт (фіксований розмір, погодинна оплата), а перелік виконаних робіт, який міститься в акті прийому-передачі від 04 червня 2020 року не співпадає з переліком робіт зазначених у п. 1.1. договору про надання правової допомоги.

Суд дійшов висновку, що сам по собі акт прийому - передачі не є визначальним для висновку виникнення зобов`язання по оплаті, оскільки в умовах договору № 54 від 23 грудня 2019 року сторони не визначили його як підставу для оплати, тобто самостійним юридичним документом, який породжує правовий наслідок (виникнення у відповідача обов`язку з оплати).

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на те, що суд взявся до аналізу самих умов договору, які відповідачем не оспорюються та не урахував, що відповідач під час розгляду справи не заперечував факт укладення договору про надання правової допомоги від 23.12.2019, питання про визнання його недійсним чи окремих його положень не ставив, а отже вказаний договір не визнаний недійсним та є обов`язковим для виконання його сторонами.

Зокрема, відзив на позовну заяву ОСОБА_2 мотивований тим, що розрахунок з позивачем у вигляді 25000 грн. був проведений ним в повному обсязі в готівковій формі. Також відповідач посилався на недоведеність позовних вимог саме щодо несплати ОСОБА_1 гонорару за надання правової допомоги та висловив незгоду з розрахунками суму боргу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) вказано, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

До загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України)

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 3, статті 627 ЦК України свідчить, що свобода договору має декілька складових. Зокрема, свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначенні умов договору, форми договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України).

Відповідно до положень ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Таким чином згідно умов пункту 5.6. Договору про надання правової допомоги, у відповідача в результаті отримання послуг з надання правничої допомоги виникло зобов`язання сплатити гонорар на користь адвоката Швеця Р.Ю.

Пунктом 5.3 договору про надання правової допомоги від 23 грудня 2019 року передбачено, що до початку виконання адвокатом доручення за цим договором, адвокату виплачується аванс, який складає п`ятдесят відсотків суми гонорару.

Зважаючи на те, що адвокатом Швецем Р.Ю. надавалася правова допомога ОСОБА_2 у справі по факту ДТП (дорожньо-транспортної пригоди), яка мала місце 20 грудня 2019 року по кримінальній справі № 0009441, відшкодування збитків (матеріальної та моральної шкоди) завданих дорожньо-транспортною пригодою, що останнім не заперечується, це є свідченням того, що на час укладення Договору про надання правової допомоги від 23 грудня 2019 року, ОСОБА_1 був виплачений аванс відповідачем, який складає 50% суми гонорару, тобто 12 500 грн., як визначено в договорі.

Встановивши, що відповідач в порушення вимог статей 526, 527, частини першої статті 530 ЦК України та умов укладеного між сторонами договору не здійснив повну оплату на користь адвоката Швеця Р.Ю. відповідного гонорару, колегія суддів дійшла висновку про існування правових підстав для стягнення з відповідача іншої частини гонорару12500 грн згідно умов договору від 23 грудня 2019 року.

Пунктом 7.1 договору визначено, що за несвоєчасну сплату правової допомоги, передбаченої п. 1.1 даного договору клієнт сплачує (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми передбачуваного до оплати гонорару з урахуванням індексу інфляції, або не оплаченого, або частково оплаченого гонорару з урахуванням індексу інфляції.

Так, частинами першою, третьою статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, передбачає додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. До моменту вчинення порушення пеня відіграє забезпечувальну функцію і, навпаки, з моменту порушення є мірою відповідальності.

Встановивши, що відповідачем не виконані зобов`язання за договором, колегія суддів дійшла висновку, що нарахована пеня на суму заборгованості підлягає стягненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Частиною першою цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У частині другій зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Встановивши, що свій обов`язок зі сплати адвокату відповідного гонорару відповідач не виконав, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з останнього 3% річних, інфляційні втрати від прострочених сум несплаченого гонорару за надання послуг та пеню, які обумовлені умовами договору від 23 грудня 2019 року.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне зробити свій розрахунок пені за прострочення виконання зобов`язання, 3% - річних та інфляційних втрат, що передбачено договором та законом починаючи з 04.06.2020 по 25.02.2021, тобто за весь період прострочення.

Пеня обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань») та нараховується за формулою:

[Пеня] = [Сума боргу] ? [Розрахункова ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] / [Кількість днів у році]

Період розрахунку: з 04.06.2020 по 11.06.2020 - 8 днів [Розрахункова ставка] = 8,000% (облікова ставка НБУ) ? 2 = 16,000%

[Пеня] = 12 500,00 грн. (сума боргу) ? 16,000% (розрахункова ставка) / 100% ? 8 (кількість днів) / 366 (днів у році) = 43,72 грн.

Період розрахунку: з 12.06.2020 по 31.12.2020 - 203 дні [Розрахункова ставка] = 6,000% (облікова ставка НБУ) ? 2 = 12,000%

[Пеня] = 12 500,00 грн. (сума боргу) ? 12,000% (розрахункова ставка) / 100% ? 203 (кількість днів) / 366 (днів у році) = 831,96 грн.

Період розрахунку: з 01.01.2021 по 25.02.2021 - 56 днів [Розрахункова ставка] = 6,000% (облікова ставка НБУ) ? 2 = 12,000%

[Пеня] = 12 500,00 грн. (сума боргу) ? 12,000% (розрахункова ставка) / 100% ? 56 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 230,15 грн.

Всього за вказаний період пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань становить 1105,83 грн.

Сума 3% річних розраховується за формулою: [Проценти] = [Сума боргу] ? [Процентна ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] / [Кількість днів у році]

Період розрахунку: з 04.06.2020 по 31.12.2020 - 211 днів

[Проценти] = 12 500,00 грн. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 211 (кількість днів) / 366 (днів у році) = 216,19 грн.

Період розрахунку: з 01.01.2021 по 25.02.2021 - 56 днів

[Проценти] = 12 500,00 грн. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 56 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 57,53 грн.

Отже, сума нарахованих процентів за вказаний період становить 273,72 грн.

Інфляційні нарахування розраховуються за формулою: [Сума боргу] ? [Сукупний індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]

У період з 04.06.2020 по 25.02.2021 індексація на суму 12 500,00 грн. становить 100,20% ? 99,40% ? 99,80% ? 100,50% ? 101,00% ? 101,30% ? 100,90% ? 101,30% ? 101,00% = 105,512% (за період червень 2020 лютий 2021)

[Інфляційні нарахування] = 12 500,00 грн. (сума боргу) ? 105,512% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 12 500,00 грн. (сума боргу) = 689,05 грн.

Сума збитків від інфляції: 689,05 грн.

Встановивши, що відповідачем не виконані зобов`язання за договором, колегія суддів вважає, що з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 14 568,60 грн, з яких 12 500 грн основного боргу, 1 105,83 грн (пеня), 273,72 грн (проценти) та 689,05 грн (інфляція).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню з підстав передбачених ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати понесені сторонами документально підтверджуються в матеріалах справи: за подачу позовної заяви ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн, за подачу апеляційної скарги ним сплачено судовий збір в розмірі 1362,00 грн (а.с. 1; а.с.121).

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відсотковому співвідношенні позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено на 47,82% із розрахунку: 30466,62 грн (заявлені позовні вимоги); 14568,60 грн (задоволені позовні вимоги), тому із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає до стягнення 1085,50 грн. (908+1362=2270 х 47,82% = 1085,50).

Керуючись ст. ст.367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 лютого 2022 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РОКНПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РОКНПП: НОМЕР_2 ) 14 568,60 грн. боргу за договором про надання правової допомоги, з яких: 12500,00 грн. - основний борг, 1 105,83 грн. пеня, 273,72 грн. проценти, 689,05 грн. інфляційні втрати та 1085,50 гривень в рахунок компенсації витрат понесених за сплату судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко