Єдиний унікальний номер справи 756/1660/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2022 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Завод Маяк» про виплату заробітної плати та проведення розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача АТ «ЗАВОД «МАЯК», у якому просить стягнути з останнього невиплачену заробітною плату у розмірі 39 041,71 грн. з урахуванням вимог ч. 2 ст. 117 КЗпП України, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 та ст. 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати».

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 02 березня 2010 року він був прийнятий на роботу в АТ «Завод Маяк», а 22.10.2019 був звільнений з роботи за ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. За час його роботи відповідач порушував трудові права щодо обрахування заробітної плати, робота у надурочний час не оплачувалась у подвійному розмірі годинної ставки. Позивач вважає, що відповідач протиправно не доплатив йому 39 041,71 грн.

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 19 липня 2022 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач направив апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним, та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просить апеляційний суд рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, про задоволення позову.

Станом на початок розгляду справи по суті відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки у справі ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму, а дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав:

Із трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що 02 березня 2010 року він був прийнятий на роботу в АТ «Завод Маяк», а 22.10.2019 був звільнений з роботи за ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

За твердженням позивача за вказаний вище період його роботи відповідач протиправно не доплатив за надурочні роботи грошові кошти у розмірі 39 041,71 грн.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем було повністю здійснено розрахунок з позивачем, і жодна заборгованість відсутня, що було встановлено в ході розгляду іншої судової справи.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд встановив, що суть заявлених у даній справі вимог позивача полягає в тому, що останній хоче фактично перерахувати заробітну плату, яку йому нарахував відповідач у період з 02.03.2010 року по 22.10.2019 року у зв`язку з тим, що не виплачував подвійну годинну ставку за роботу в надурочний час. Така вимога не була предметом розгляду судом у іншому судовому провадженні. З огляду на вищевказане, ті підстави, з яких виходив суд першої інстанції при відмові в задоволенні позову, не можуть бути прийняті апеляційним судом.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, однак з інших причин, ніж зазначив суд першої інстанції.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Звертаючись до суду із позовом, позивачем не було надано до суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх вимог. Зокрема, позивачем не було доведено ні погоджені між ним та відповідачем умови праці, ні погоджені умови оплати праці, як і факт того, що він взагалі працював в надурочний час. Таким чином позивачем не було доведено суду свої посилання, які він поклав в основу своїх позовних вимог, відтак які потребують дослідження в ході вирішення справи. При цьому надані позивачем розрахункові листи не містять цієї інформації. За таких умов позов не підлягає до задоволення з підстав його недоведеності.

Окремо при вирішенні справи колегія суддів зважає й на факт пропуску позивачем встановлених КЗпП України строків звернення до суду за вирішенням трудового спору.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 233 КЗпП працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Вищевказані строки є преклюзивними і не потребують заяви сторони у справі для їх застосування судом.

Положеннями ст. 225 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися до комісії по трудових спорах у тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у спорах про виплату належної йому заробітної плати - без обмеження будь-яким строком. У разі пропуску з поважних причин установленого строку комісія по трудових спорах може його поновити.

В даному випадку положення ст. 225 КЗпП України щодо необмеженості строком права на звернення за стягненням заробітної плати, застосовані бути не можуть, оскільки дана норма встановлює безстрокове право працівника звернутися за стягненням нарахованої, але фактично не виплаченої заробітної плати, в той час як в даній справі суть вимог позивача полягає в проведенні перерахунку нарахованої та виплаченої фактично заробітної плати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення повністю або частково є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19 липня 2022 року частині мотивів для відмови у задоволенні позову змінити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів крім випадків, передбачених ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Т.О. Писана

К.П. Приходько