Справа № 569/9058/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Пилипаки Сергія Анатолійовича про компенсацію судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Рівнетеплоенерго», діючи через свого представника Матляк Т.М., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 48 277 грн. 47 коп.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 липня 2021 року позов ТОВ «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Рівнетеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 48 277 гривень 46 копійок та судовий збір в розмірі 2 270 гривень 00 копійок.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 вересня 2022 року заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 липня 2021 року скасовано і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 жовтня 2022 року позовну заяву ТОВ «Рівнетеплоенерго» залишено без розгляду.

17 листопада 2022 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Пилипаки П.О. надійшла заява про компенсацію судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. В обґрунтування заяви вказує, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» звернулось із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Свою позовну заяву позивач обґрунтовував тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 і по його особовому рахунку утворилась заборгованість. Однак, право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 28 вересня 2019 року, відтак борг утворений до набуття права власності новим власником, вважається боргом попереднього власника. Зазначає, що позивач достовірно знав про те, що у квартирі АДРЕСА_2 змінився власник. Зокрема, у своїй відповіді на адвокатський запит позивач визнає, що заборгованість по особовому рахунку за централізоване опалення та гаряче водопостачання обліковується за попереднім власником і всі претензії щодо стягнення заборгованості будуть скеровані до неї, а з набуття права власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна наявна значна переплата. Позивач, розуміючи, що діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири, сплачувати борги попередніх власників за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, подає позов до відповідача з метою стягнути з нього чужий борг. З метою захисту своїх прав відповідач змушений був звернутись за надання правової допомоги. 28 липня 2022 року між АО «КОБРА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання допомоги № 101 та додаток № 1 від 28 липня 2022 року № 101 про надання правової допомоги. Загалом відповідачем були понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 500 грн. 00 коп. та судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення в розмірі 496 грн. 20 коп., вказані витрати просить стягнути з позивача.

12 грудня 2022 року представник позивач ОСОБА_2 подала клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, в якому просила зменшити розмір витрат до 800 грн. 00 коп.

Представник позивача, відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. 19 грудня 2022 року представник відповідача ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи без його та відповідача участі, подану заяву про компенсацію судових витрат підтримав та просив її задовольнити. 12 грудня 2022 року представник позивача ОСОБА_2 в клопотанні про зменшення розміру витрат на правову допомогу, просила проводити розгляд справи у її відсутність.

Дослідивши заяву, матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частиною першою статті 4 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з частиною шостою статті 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Суд зауважує, що особі гарантується право на звернення до суду за захистом та право на позов. ЦПК України передбачає компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.

Звернення до суду із позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову. Сам факт подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, оскільки це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Отже, для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 січня 2021 року по справі №521/3011/18.

Представником відповідача адвокатом Пилипакою С.А. надано договір про надання правової допомоги № 101 від 28 липня 2022 року, додаток до договору про надання правової допомоги № 101 від 28 липня 2022 року, акт наданих послуг № 1 з детальним опис робіт (наданих послуг), квитанцію від 14 листопада 2022 року про сплату ОСОБА_1 8 500 грн.

Вказані докази є належними та допустимими щодо понесення відповідачем витрат у сумі 8 500 грн. на професійну правничу допомогу (ст. 137 ЦПК України).

Також, судом встановлено, що позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 48 277 гривень 46 копійок. При цьому, як слідує з відповіді № 04-05/1903/1906 від 16 серпня 2022 року позивачу було відомо, що позивач став власником квартири АДРЕСА_1 28 вересня 2019 року. І за період з 28 вересня 2019 року по 19 квітня 2022 року по особовому рахунку наявна переплата, в той час як за попереднім власником квартири ОСОБА_4 за період з 01 жовтня 2009 року по 27 вересня 2019 року наявний борг у розмірі 58 260 грн. 63 коп. Натомість з позовом до суду позивач звернувся не до ОСОБА_4 , а до ОСОБА_1 .

У зв`язку із пред`явленням ТОВ «Рівнетеплоенерго» позову до ОСОБА_1 , останній змушений був звернутись за правничою допомогою, про що надав відповідні докази, а тому суд доходить до висновку, що з ТОВ «Рівнетеплоенерго» на користь відповідача слід стягнути понесені ним витрати на правничу допомогу, оскільки в даному випадку дії позивача були необґрунтованими.

Разом з цим, суд погоджується з клопотанням представника позивача щодо не співмірності розміру правничої допомоги і вважає завищеною оплату наданих послуг, тому враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, зі значення справи для сторони, з позивача на користь позивача слід стягнути 3 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин з ТОВ «Рівнетеплоенерго» на користь відповідача слід стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн. 00 коп.

Щодо стягнення з позивача судового збору, сплаченого при подачі заяви про перегляд заочного рішення слід зазначити, що позивач у випадку залишення його позову без розгляду може компенсувати відповідачу здійснені ним витрати, пов`язані з розглядом справи, згідно з ч. 5 ст. 142 ЦПК України. Судовий збір за перегляд заочного рішення до витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України, не належить.

Відповідно в цій частині заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 141, 142 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Пилипаки Сергія Анатолійовича про компенсацію судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» на користь ОСОБА_1 компенсацію судових витрат в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

В задоволені решти вимог заяви відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складено 19 грудня 2022 року.

Суддя О.О. Першко