Справа № 466/7705/21
Провадження № 2/466/496/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«01» червня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Настасяк Б.І.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа Шевченківська районна адміністрація

Львівської міської ради

представник позивача Баюш Л.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів,

у с т а н о в и в:

20 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів.

Як на підставу своїх вимог зазначала про те, що вона, ОСОБА_1 , є матір`ю малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком моєї дитини є відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується долученою до позовної заяви копією свідоцтва про народження дитини.

З 11 грудня 2010 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, однак сімейні відносини у них не склались через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відсутність взаєморозуміння, суперечки та конфлікти, що в результаті призвело до того, що з березня 2012 року вони почали жити окремо та рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2012 року у справі № 436/4278/12 шлюб між ними було розірвано.

З вищевказаного часу, тобто з березня 2012 року, відповідач ОСОБА_2 припинив і будь - яке спілкування з донькою, не цікавився нею, не брав участі у вихованні та житті дитини, а також не приймає жодної участі в її матеріальному утриманні.

У зв`язку із чим 08 червня 2012 року Самарським районним судом м.Дніпропетровська було ухвалено рішення у справі 436/4003/12 про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Така байдужість до власних дітей є типовою поведінкою відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується рішенням Берщадського районного суду Вінницької області від 17 серпня 2010 року у справі № 2-750/2010 про позбавлення його батьківських прав стосовно його доньки від іншого шлюбу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач не сплачує аліменти на утримання їх спільної доньки навіть в мізерному розмірі, незважаючи на те, що має таку можливість, оскільки завжди працював лікарем і на даний час теж працює на посаді лікаря-кардіолога у Київській обласній клінічній лікарні, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит Самарського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі від 13 січня 2021 року №895, а також особистим резюме відповідача, розміщеним ним на сайті https://www.work.ua/resumes/6664718/.

Згідно відповіді Самарського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі від 13 січня 2021 року №895 заборгованість відповідача по сплаті аліментів становила 5026,01 грн.

У жодних додаткових витратах, незважаючи на проблеми їх доньки зі здоров`ям, зокрема, із зором, відповідач участі не бере та шорічні дороговартісні курси лікування доньки для збереження зору, оплачує виключно вона, позивач.

Крім цього, вона несе постійні витрати для придбання окулярів, також щороку дитина знаходиться двічі на рік на амбулаторному лікуванні у медичному центрі «ЛОР&Краса» через наявність діагнозу хронічного тонзиліту. Проте відповідача, з моменту народження дитини, жодного разу не цікавив стан здоров`я його доньки, незважаючи те, що він лікар, та він не брав участі у додаткових витратах на дитину.

Поряд з цим, основним є те, що відповідач ОСОБА_2 з березня 2012 року, коли він залишив сім`ю, не бачив власної доньки, за весь цей час він не знайшов жодної можливості побачити і познайомитись з власною дитиною, якій на даний час виповнилось вже 10 років, хоч відповідач знав про те, де дитина проживає. Донька виросла з відчуттям абсолютної відсутності батька в її житті, ніколи з ним не спілкувалась, не бачила та не знає як він виглядає, відтак навіть ніколи не запитує про батька.

Вона, позивач, взяла на себе весь тягар виховання, розвитку та утримання дитини та докладає максимальні зусилля для того, щоб дитина була забезпечена якнайкращими можливостями для розвитку її здібностей, приділяє велику увагу її вихованню, навчанню, здоров`ю тощо. Донька зростає в її любові та турботі.

Зокрема, вона покривала усі витрати одноособово за навчання дитини у приватному навчальновиховному комплексі «Садокшкола ліцей «ЕКОЛЕНД», на даний час донька навчається у СЗШ № 99 м. Львова. Як випливає з психолого-педагогічної характеристики, донька ОСОБА_3 «зарекомендувала себе як старанна, здібна і уважна учениця. Має добрий фізичний і розумовий розвиток, володіє навчальним матеріалом на високому та достатньому рівні…дисциплінована, привітна, чуйна, добра, правдива, охайна та сором`язлива, рухлива та товариська. Намагається уникати конфліктних ситуацій. Користується повагою та авторитетом серед учнів, вчителів та батьків. Проживає із мамою ОСОБА_6 . Для дочки мати найкращий порадник та приклад для наслідування. Мама ставиться до дитини з великою любов`ю, доброзичливо, в усьому їй допомагає та заохочує. Дочка відповідає взаємністю. Ззовні школярка завжди охайно та чисто, красиво вбрана, має належний одяг та взуття. Батько ОСОБА_7 з сім`єю не проживає (розлучені), за час навчання жодного разу до школи не приходив і не брав участі у вихованні дитини…».

Згідно педагогічної характеристики, виданої мовною школою «Language Station», яку відвідує дитина, донька «має високий рівень навчальних досягнень з іноземної мови…користується авторитетом серед учнів класу. Має хороше почуття гумору. За весь період навчання батько у закладі не з`являвся та не брав участі у навчальному процесі дитини».

Факт абсолютного невиконання відповідачем його батьківських обов`язків стосовно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , 2011 року народження, можуть підтвердити свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Вона, позивач, вважає, що таке ставлення відповідача ОСОБА_2 до власної дитини, його абсолютна байдужість до життя та здоров`я, виховання та навчання, відсутність будь - якого інтересу до власної дитини є неприпустимим, а тому його слід позбавити батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім цього, позивач ОСОБА_1 також зазначила, що відповідач ОСОБА_2 неодноразово змінював роботу, та, як їй відомо, він працює за сумісництвом у кількох медичних закладах, проте належним чином не повідомляє органи виконавчої служби про свої доходи. Враховуючи територіальну віддаленість місця проживання її та відповідача, органу виконавчої служби, що проводить стягнення, є надзвичайно складним отримання інформації про доходи відповідача, що також підтверджується і відповіддю Самарського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі від 15 вересня 2020 року № 24729, а також є складним стягнення з нього аліментів через мінливість доходу.

У зв`язку із цим вважає, що виникла необхідність змінити спосіб стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої доньки та стягувати з нього аліменти не у частці від його доходу, а у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що середні щомісячні витрати на їх доньку (придбання одягу, харчування, придбання канцелярського приладдя та іншого, лікування тощо) становлять в середньому 8 000,00 грн., тому враховуючи працездатний вік, місце роботи та посаду відповідача, стан здоров`я дитини, вважає, що доцільним є стягнення з нього половини всіх щомісячних витрат на дитину, що становить 4000,00 грн.

З огляду на такі обставини, враховуючи положення ст. ст. 6, 19, 141, 150, 160, 164, 180-183 Сімейного кодексу України. ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.9, 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховного Радим України №780-ХІІ від 27 лютого 1991 року, просить ухвалити рішення, яким:

- яким позбавити відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- змінити спосіб стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі стягнення в частці від усіх видів його заробітку (доходів) на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 4 000,00 грн. щомісячно, з нарахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 25 серпня 2021 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою підготовчого судового засідання від 06 грудня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання, яке після оголошення перерви було призначено на 01 червня 2022 року о 10.00 год. позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Баюш Л.В. не з`явились та адвокатом Баюш Л.В. до суду подана заява, з якої убачається, що вони просять проводити розгляду справи без їх участі та проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву до суду не надіслав та в підготовчі і судові засідання жодного разу не з`явився, хоч про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку, причину неявки не повідомив.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Миргород В.В. в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав клопотання з проханням проводити та завершувати розгляд справи у його відсутності. При ухваленні рішення просить врахувати висновок органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 11 листопада 2021 року №260001 вих.-105497 та прийняти рішення в інтересах дитини.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи.

У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 01 червня 2022 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо, зокрема, вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Положеннями ст. 165 цього ж Кодексу передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є колишнім подружжям, яке перебувало між собою в зареєстрованому шлюбі з 11 грудня 2010 року.

Від подружнього життя в сторін є малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з матір`ю - позивачем ОСОБА_1 та перебуває на її повному утриманні.

Подружнє життя між сторонами не склалося та рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2012 року у цивільній справі №436/4278/12 позов ОСОБА_14 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було задоволено і шлюб, який був зареєстрований між ними 11 грудня 2010 року, - розірвано.

08 червня 2012 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №436/4003/12 також було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні доньки з березня 2012 року, не провідує її, не цікавиться здоров`ям та навчанням, не підтримує її морально і матеріально.

З відповіді Самарського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі від 13 січня 2021 року №895 вбачається, що заборгованість відповідача ОСОБА_2 по сплаті аліментів становила 5026,01 грн.

Зазначені обставини підтверджуються долученими до справи письмовими доказами, зокрема, копією свідоцтва про народження малолітньої ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 , довідкою про реєстрацію місця проживання дитини, копіями рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2012 року у цивільній справі №436/4278/12 та рішення цього ж суду від 08 червня 2012 року в цивільній справі №436/4278/12, відповіддю Самарського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі від 13 січня 2021 року №895 та іншими доказами по справі.

З висновку органу опіки та піклування - Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 11 листопада 2021 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім цього, відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст.ст.183,184 Сімейного кодексу України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.181,192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182 - 184 Сімейного кодексу України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

З матеріалів справи вбачається, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини визначено судом у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) платника аліментів.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

17 травня 2017 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», згідно якого внесено зміни до законодавчих актів України, згідно якого ч.2 ст. 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вказана стаття не містить будь-яких умов за яких одержувачу аліментів може бути відмовлено судом у способі стягненні аліментів. Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18, згідно із яким спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Тобто, позивач наділений абсолютним правом на зміну способу стягнення аліментів.

Крім того, згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Тобто, зміна способу стягнення аліментів передбачає зміну їх розміру.

Суд враховує, що заявлений позивачкою розмір аліментів 4 000,00грн. на дитину щомісячно, є доведеним. Позивачкою доведено підстави для збільшення вже присудженого розміру аліментів. В малолітньої ОСОБА_3 погіршився зір, а для проходження огляду в окуліста, проходити дороговартісні курси лікування для збереження зору потрібні значні витрати. Окрім цього, дитина знаходиться двічі на рік на амбулаторному лікуванні у медичному центрі «ЛОР&Краса» через наявності діагнозу хронічного тонзиліту. Відповідач окрім сплати аліментів в розмірі визначеному судом, участі у матеріальному утриманні дитини не приймає.

Відповідач ОСОБА_2 є здоровим, працездатним чоловіком, працює лікарем-кардіологом у Київській обласній клінічній лікарні, інших осіб на утриманні не має, що свідчить про те, що останній має можливість сплачувати аліменти. Виходячи з викладеного, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 4000 гривень на дитину ОСОБА_3 , що дасть можливість забезпечити достатні та належні умови для проживання дитини.

Відтак, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів також підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимогст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеним вимогам.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280, 281, 282, 284 6, 19, 141, 150, 160, 164, 180-183 Сімейного кодексу України. ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.9, 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховного Радим України №780-ХІІ від 27 лютого 1991 року, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Змінити спосіб стягнення аліментів визначений рішенням Самарського районного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2012 року у справі №436/4003/12.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 4 000,00 грн. (чотири тисячі гривень) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили, припинити стягнення аліментів на підставі рішення Самарського районного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2012 року у справі №436/4003/12.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в доход держави в розмірі 1 816,00 грн. (одну тисячу вісімсот шістнадцять гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів після з дня його проголошення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 червня 2022 року.

Суддя В. І. Кавацюк