ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1615/22Головуючий по 1 інстанції
Справа № 712/4071/22 Категорія: 312000000 Троян Т.Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

За участі секретаря Чуйко А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами»;

треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Соснівський відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

особа, яка подає апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гончар С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гончар Сергія Миколайовича на заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2022 року, ухвалене під головуванням судді Троян Т.Є. у приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси 11.11.2022 року,у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гончар Сергій Миколайович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Соснівський відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

09.06.2022 року адвокат Гончар С.М. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами», в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 19.12.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 14161, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» заборгованість на загальну суму 23770,50 грн., та стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати у справі.

Позов обґрунтовується тим, що виконавчий напис нотаріуса було вчинено з порушенням діючого законодавства. На час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріус не мав права керуватися 2 розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки Постанова Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року, якою було доповнено Перелік вказаним розділом, в цій частині визнана нечинною Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Крім того, виконавчий напис вчинено з порушенням трирічного строку від дня виникнення права вимоги.

Заочним рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2022 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 19.12.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 14161, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» заборгованість на загальну суму 23770 грн. 50 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» на користь ОСОБА_1 1500,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» на користь Держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції лише в частині часткового задоволення стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 1500,00 грн., представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гончар С.М. оскаржив в цій частині рішення в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказується, що у позовній заяві було заявлено витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. за вивчення матеріалів справи, ознайомлення з матеріалами справи та підготування позову, а також додано доказ сплати таких витрат.

Однак, суд першої інстанції зменшив розмір витрат на правову допомогу до 1500 грн., чим порушив норми процесуального права, посилається адвокат позивача, оскільки суд не може за власною ініціативою зменшити відповідні витрати одній зі сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гончар С.М. звертає увагу на те, що клопотання від відповідача щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт не заявлялося, а тому судом першої інстанції очевидно порушено норми процесуального права при вирішенні питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи наведене в апеляційній скарзі, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гончар С.М. просить суд апеляційної інстанції змінити заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2022 року в частині вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, стягнувши із відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами у повному обсязі заявлені у позові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн., а в решті заочне рішення залишити без змін.

Відзив на адресу Черкаського апеляційного суду на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

Сторони в судове засідання не з`явились, хоча завчасно та належним чином були повідомлені апеляційним судом про місце, дату і час судового засідання, що підтверджується даними судових повісток про вручення, які повернулись на адресу суду.

Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи наполягання сторін на участі у розгляді справи в суді апеляційної інстанції на адресу суду не надходило.

07 грудня 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гончара С.М. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Приймаючи до уваги, що скаржник, адвокат Гончар С.М. просить суд апеляційної інстанції змінити заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2022 року в частині вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, стягнувши із відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» у повному обсязі заявлені у позові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн., то колегія суддів апеляційного суду перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції саме в цій частині вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, приймаючи до уваги роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення чи змінити його.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не відповідає вищевказаним вимогам закону.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання розподілу та стягнення судових витрат, прийшов до висновку про часткове стягнення витрат на правову допомогу, вказавши, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на правничу допомогу частково, зазначивши, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на складання позову та поданням його до суду, а тому визначив достатнім розмір витрат на правничу допомогу в сумі 1500,00 грн.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та вимогам закону, так як судом допущено порушення норм процесуального права, що є підставою для зміни рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, виходячи з наступного.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що районний суд, вказавши в ухвалі про відкриття провадження у справі, про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, чомусь ухвалив заочне рішення у справі. Посилаючись при цьому, помилково в тексті рішення, як на норми ч. 2 ст. 280 ЦПК України щодо заочного розгляду справи, так і на ч. 13 ст.7 ЦПК України щодо письмового порядку розгляду справи, що апеляційний суд вважає недопустимим, оскільки одна норма протирічить та виключає застосування іншої норми ЦПК України.

Разом з тим, представник сторони позивача оскаржує рішення лише в частині вирішення питання судових витрат та часткового задоволення вимог щодо правової допомоги, стягнутої на корить позивача.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивачу ОСОБА_1 правничу допомогу надавав адвокат Гончар Сергій Миколайович на підставі ордеру про надання правової допомоги від 02.06.2022 року.

У тексті позовної заяви було заявлено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. за вивчення матеріалів, ознайомлення з матеріалами справи та підготування позову.

Відповідно даних квитанції вбачається, що ОСОБА_1 сплатив 07.06.2022 року на рахунок АО «Гончар і Давигора» юридичні послуги в сумі 3000,00 грн.

Згідно положень ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно.

Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Пунктом 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України визначено основні засади (принципи) цивільного судочинства, до яких належить зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено згідно п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 року у справі № 910/12876/19).

У постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 вказано, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2022 року у справі № 755/9215/15-ц звернула увагу на те, що зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено колегією суддів апеляційного суду, клопотання про зменшення суми судових витрат та будь-які заперечення проти таких вимог, відповідачем не надавались.

Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, приймаючи до уваги вказане вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції не врахував те, що сторона відповідача не скористалася своїм процесуальним правом на звернення до суду із запереченнями щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а отже, прийшов передчасного та помилкового висновку про часткове стягнення витрат на правничу допомогу, зменшивши за власною ініціативою заявлену суму з 3000,00 грн. до 1500,00 грн.

Тому, доводи, наведені в апеляційній скарзі стосовно наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката у суді першої інстанції у повному розмірі є обґрунтованими та приймаються колегією суддів апеляційного суду.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду повно та всебічно, дослідивши матеріали справи, надавши їм оцінку в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що оскаржуване заочне рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнення витрат на правничу допомогу, а саме: з ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» слід стягнути на користь ОСОБА_1 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Виходячи з вище викладеного, апеляційний суд вважає, що оскаржуване заочне рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення стягнення витрат на правничу допомогу адвоката слід змінити, а в іншій частині залишити без змін.

Оскільки сплата судового збору за оскарження рішення по суті спору в частині розподілу судових витрат не справляється, розподіл судових витрат за наслідками розгляду апеляційної скарги не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гончар Сергія Миколайовича задовольнити.

Заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2022 року змінити в частині стягнення судових витрат на правничу допомогу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» на користь ОСОБА_1 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

В іншій частині заочне рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно процесуальним законодавством.

Повний текст постанови складений 21.12. 2022 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Б.Б. Вініченко

О.М. Новіков