Номер провадження: 22-ц/813/6781/22
Справа № 521/3962/22
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І.А.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича, на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Бобуйка І.А. 10 березня 2022 року у м. Одеса, -

встановила:

У березні 2022 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 із скаргою, в якій просила суд: визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Міністерства юстиції України Гамбаль О.Є. щодо примусового проникнення до квартири АДРЕСА_1 , належній на праві власності ОСОБА_1 ; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Міністерства юстиції України Гамбаль О.Є. не вчиняти будь-яких виконавчих дій щодо примусового проникнення до квартири АДРЕСА_1 , належній на праві власності ОСОБА_1 до закінчення розгляду апеляційної скарги на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 18 січня 2022 року у цивільній справі № 2-3374/08, прийняття законного рішення у справі та вступу його в законну силу.

Скаржниця стверджувала, що приватний виконавець Гамбаль О.Є., всупереч чинного законодавства, без попередження про вчинення будь-яких виконавчих дій, за відсутності вдома ОСОБА_1 разом зі стягувачкою ОСОБА_2 та групою невстановлених осіб зламали замки квартири АДРЕСА_1 , належній ОСОБА_1 , незаконно увірвалися до квартири, розкидали речі, належні боржниці та змінили на дверях одного з приміщень квартири замки, тим самим порушили конституційне право ОСОБА_1 щодо недоторканості житла, передбачене статтею 30 Конституції України.

Враховуючи все вищевикладене, скаржниця звернулась до суду із відповідною скаргою на дії приватного виконавця.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 березня 2022 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії, рішення, бездіяльність державного виконавця в порядку статті 477 Цивільного процесуального кодексу України було відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та постановити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги скарги, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 18 січня 2022 року у справі за поданням Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль О.Є. про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника ОСОБА_1 (справа №2-3374/08), а державний виконавець, не дочекавшись набрання законної сили судовим рішенням у вказаній справі, проник до житлового приміщення, належного апелянту, чим порушив конституційні права останньої.

Сторони про розгляд справи на 13 грудня 2022 року були сповіщені належним чином.

Заяв, клопотань від сторін у справі на адресу Одеського апеляційного суду не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно частин 1, 3 статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Тобто обмеження права на недоторканість житла чи іншого володіння особи можливе виключно на підставі вмотивованого судового рішення.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Згідно ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Згідно ч.1 ст.439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Міністерства юстиції України Гамбаль О.Є. знаходиться виконавче провадження №66324047 щодо примусового виконання виконавчого листа Малиновського районного суду м. Одеси №2-3374/08 від 06 липня 2011 року. В грудні 2022 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшло подання приватного виконавця Гамбаль О.Є. про примусове проникнення до житла ОСОБА_1

18 січня 2022 року за вказаним поданням у цивільній справі № 2-3374/08 Малиновським районним судом м. Одеси було постановлено ухвалу про надання дозволу приватному виконавцеві виконавчого округу Одеської області Міністерства юстиції України для здійснення примусового входу до квартири АДРЕСА_1 , належній ОСОБА_1 .

Вказана ухвала суду була оскаржена у апеляційному порядку ОСОБА_1 .

Як вбачається з відкритих даних Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Одеського апеляційного суду у справі № 2-3374/08 від 17 листопада 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 було залишено без задоволення, ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 18 січня 2022 року - залишено без змін.

При розгляді вказаної справи судом апеляційної інстанції було встановлено, що боржник ОСОБА_1 , будучи обізнаною про зобов`язання, які покладені на неї рішенням суду, за весь час не вчинила жодних реальних дій, спрямованих на виконання рішення суду, крім того, діяла недобросовісно в рамках виконавчого провадження, тим самим, тривалий час фактично ухилялась від виконання рішення суду та чинила державному виконавцю перешкоди у здійсненні виконавчих дій при виконанні рішення суду в примусовому порядку.

Враховуючи, що Приватний виконавець вжив усіх можливих, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», заходів з метою виконання рішення суду, в тому числі, неодноразово звертався з вимогами до боржника, відтак вичерпав усі можливості виконати рішення суду, то, з врахуванням обов`язковості виконання рішення суду, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення подання Приватного виконавця про примусове проникнення до житла боржника.

Вказане у повному обсязі спростовує доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що державний виконавець, не дочекавшись набрання законної сили судовим рішенням у справі №2-3374/08, проник до житлового приміщення, належного апелянту, чим порушив її конституційні права, оскільки судовим рішенням у вказаній справі, яке набрало законної сили, встановлена наявність правових підстав у приватного виконавця для проникнення до житла, належного боржнику.

Стосовно тверджень заявника, що 21 лютого 2022 року приватний виконавець Гамбаль О.Є. без попередження про вчинення будь-яких виконавчих дій, за відсутності вдома ОСОБА_1 разом зі стягувачкою ОСОБА_2 та групою невстановлених осіб зламали замки квартири АДРЕСА_1 , належній ОСОБА_1 , незаконно увірвалися до квартири, та щодо вимог ОСОБА_1 про визнання таких дій неправомірними, то судом першої інстанції вірно зазначено наступне.

Згідно ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. А це випадки щодо дискримінації, трудових правовідносин та порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» (у цьому випадку обов`язок доказування покладається на відповідача). Тобто, практично у всіх справах, саме на сторони, особливо на позивача лягає обов`язок довести ті обставини на які він посилається. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно ст. ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 на підтвердження того, що 21 лютого 2022 року приватний виконавець Гамбаль О.Є. без попередження про вчинення будь-яких виконавчих дій, за відсутності ОСОБА_1 разом зі стягувачкою ОСОБА_2 та групою невстановлених осіб зламали замки квартири АДРЕСА_1 , належній ОСОБА_1 , незаконно увірвалися до квартири, - надала суду лише фото дверей та заяву про вчинення кримінального правопорушення від 22 лютого 2022 року, однак, колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що такі докази не можуть слугувати достовірними та достатніми для встановлення судом факту проникнення саме приватним виконавцем до квартири скаржниці.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення скарги ОСОБА_1 на дії, рішення, бездіяльність державного виконавця в порядку статті 477 Цивільного процесуального кодексу України, без задоволення.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 10 березня 2022 року постановлено з додержанням процесуального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 10 березня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2022 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе