н/п 2/490/944/2021 Справа № 490/5488/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 р.

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Гуденко О.А.,

за участю секретаря Савенко Є.В.,

без участі сторін,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна, приватний виконавець виконачого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

01.09.2020 рокуадвокат Матвєєнко І.Ю. , який діє в інтересах позивачки ,звернувся до суду з позовом до АТ «Райффайзен Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягають виконанню - виконавчий напис,вчинений приватнимнотаріусом КМНОШевченко О.В. 21.10.2019року тазареєстрованими вреєстрі за№ 873 про зверненнястягнення наквартиру АДРЕСА_2 , загальноюплощею 44,9 кв.м., житловоюплощею 27,2 кв.м. таналежить ОСОБА_7, ОСОБА_6 . таОСОБА_8направіспільноїсумісноївласностінапідставіСвідоцтвапроправовласностінажитло,виданогоУправліннямповирішеннюжитловихпроблемвиконкомуМиколаївськоїміськоїради15.10.1998року,згіднозрозпорядженнямУправлінняповирішеннюжитловихпроблемвиконкомуМиколаївськоїміськоїрадивід 15.10.1998рокуза №5804,зареєстрованоговКПММБТІ 18.02.1999рокувреєстровійкнизі 98номерзапису17376тавЕРПВНМза№ 18430246танаяку 05.04.2007року нотаріусомММНОГорбуровимК.Є.булонакладенозаборонувідчуження.

В обґрунтування вимог посилається на те, що майно зазначене у спірному виконавчомунаписі, описано, арештовано для подальшої реалізації на аукціоні в мережі СЕТАМ. Позивачка категорично не погоджується із цим написом, вважає його вчиненим із порушенням вимог чинного законодавства на заборгованість, яка не була безспірною.

В своєму позові позивач зазначає, що 05.04.2007 року між ОСОБА_6 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір №014/08-112/62491, згідно якого Товаристов зобов`язалося надати Позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом 75000 дол. США на строк до 05.04.2027 року під 9.25 відсотків річних. В забезпечення виконання Позивачами зобов`язання ОСОБА_6 за кредитним договором, 05.04.2007 року між банком та ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К.Є. та зареєстрований в реєстрі за №803, предметом якого є двокімнатна квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 44,9 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м. З постанови приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області - Булахевіча С.В. від 27.11.2019 року про відкриття виконавчого провадження №60734630 позивачка дізналася, що виконавче провадження відкрито на підставі заяви Відповідача та на підставі виконавчого напису вчиненого привтаним нотаріусом Київськогоо міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною 21.10.2019 року, зареєстрованого вреєстрі №873.

Згідно оспорюваного виконавчого напису нотаріусом запропоновано звернути стягнння на іпотечну квартиру, що належить ОСОБА_1 за рахунок коштів отриманих від її реалізації, задовольнити вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_6 , у розмірі заборгованості, яка виникла за кредитникм договором за період з 05.04.2007 по 01.08.2019 рр., а саме заборговансіть за кредитом 53301,98 дол.США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату розрахунку 1333655,78 грн.; заборгованість за відсоткам - 18796,23 дол США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату розрахунку 470295,87 грн. В виконавчих написах зазначено, що згідно п. 6.5 Кредитного договору право вимоги настало 04.10.2019 року. Позивач вважає, що виконавчі написи не підлягають виконанню, в зв`язку з тим, що відповідач приховав від нотаріуса те, що відповідачем 08.10.2015 року направлялось позичальнику та майновим поручителям вимогу про дострокове виконання основного зобов`язання, а строк для її виконання настав 07.12.2015 року , тобто змінився в односторонньому порядку строк виконання основного зобов`язання, а тому строк повернення неохопленої попередніми періодами заборгованості за кредитним договором вважається таким, що настав, а право Кедитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Також як підстава для визнання виконавчих написв такими, що не підлягають виконанню Позивач вказує, що відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» предбачено, що нотаріус вичняє виконавчі написи за умовами, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше троьох років, а дана вимога нотаріусом була порушена. Позивачі вважають, що подальше виконання оспорюваних виконавчих написів, призведе до реалізації належного позивачам нерухомого майна в межах процедури виконавчого провадження в рахунок стягнення спріної заборгованості та безпідставно позбавить їх права власності на належне їм нерухоме майно, на яке нотаріусом накладено заборона на відчуження. Позивачі просять визнати виконавчі написи такими, що не підлягають виконанню, а також стягнути з Відповідача понесені судові витрати.

19.02.2021 року надійшов відзив на позов від представника відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль», в якому просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обгрунтування своїх заперечень посилаються на те, що позивчальником не виконуються умови кредитного договору, в забезпечення якого укладено позивачеми іпотечний договір. Тому Банком в рамках діючого кредитного та іпотечного договрів та з урахуванням вимог ЗУ «Про нотаріат» був розпочат процес звернення стягнення на застване майно шляхом вчинення виконавчого напису.

Так, Банку як іпотекодержателю належить виключне право обрання способу задоволення своїх вимог. Оспорюваний виконавчий напис був вчинений з дотриманням нотаріусом вимог діючого законодавства, заборгованість позичальника на мломент вичнення напису була та залишається безспірною. Отримавши вимогу про усунення порушень, ні позичальник, ні майнові поручителі не зверталися до Банку з заявами про свою незгоду з розміром заборгованості, так і не виконали умови кредитного договру, що надало право нотаріусу на вчинення такої нотаріальної дії відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та ст. 35 ЗУ «Про іпотеку». Заборгованість залишається непогашеною і на теперішній час. За таких умов твердження позивачів про порушення їх права власності - за умов підписання ними договору іпотеки не може бути визнано судом.

Ухвалою судді від 16.10.2020 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі.

Ухвалою суду про витребування доказів від06 грудня 2021 року постановлено витребувати у приватного нотаріуса КМНО Шевченко О.В. та приватного виконавця виокнавчого окргу Миколаївської області Булахевіча С.В. належним чином завірені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №873 від 21.10.2019 року про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 . Вимоги ухвали суду про витребування доказів виконані не були, ухвала суду про витребування доказів неодноразово надсилалася на адресу третіх осоіб у встановленому законом порядку.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2020року про забезпечення позову зупинено стягнення за виконавчим написом від 21 жовтня 2019 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною, зареєстрованими в реєстрі за № 873 про зверненнястягнення на зазначенуквартиру - до набрання судовим рішенням по справі законної сили.

Протокольною ухвалою суду від 19 квітня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та у зв`язку з великою навантаженістю призначено справу до судового розгляду по суті на 13.09.2021 року

Судове засідання неодноразово відкладалося за клопотаннями представників сторін.

Ухвалою суду від 24.10.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника представника відповідача АТ "Райффайзен Банк" Пасечник Ю.А. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції .

Позивач та його представник, представник третіх осіб ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність , просили про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач електронною поштою направила на адресу суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, просили відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях.

У зв`язку з неявкою позивача, відповідача, третіх осіб ,наявність відзиву на позовну заяву, та відповіді на відзив суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановивши фактичні обставини, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню.

Судом встановлено, що 05.04.2007 року між ОСОБА_6 та ВАТ «Райффаузен Банк Аваль» було укладено кредитний договір №014/08-112/62491, згідно якого Банк зобов`явся надати Позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом 75000 дол. США на строк до 05.04.2027 року під 9.25 відсотків річних. В забезпечення виконання зобов`язання ОСОБА_6 за кредитним договором, 05.04.2007 року між банком та ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К.Є. та зареєстрований в реєстрі за №803, предметом якого є двокімнатна квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 44,9 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м.

Згідно п.5.1. вказаного Іпотечного договору, у разі порушення основного зобов`язання або умов цього Договру, іпотекодержатель надсилає позичальнику або іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення, в якому викладаєтьсязміст порушених зобов`язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги не менш, ніж у 30-денний строк. За п.5.3 іпотекодержатель має право вимагати дострокового виклонання зобов`язання за кредитним догвором , забезпечиним цією іпотекою, а якщо вимога не буде задоволена- звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно п.5.4 Іпотечного договору, зверненння стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду або у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Письмова вимога про погашення заборгованості направлялась відповідачем позивачціпоштою 08.10.2015 року, отримана нею - про що зазначає в своєму позові сам позивач. Згідно вказаної вимоги, заборгованість за кредитним договором визначена Банком станом на 15 вересня 2015 року у розмірі 53 944,99 дол.США заборгованість по сумі кредиту та 1408,29 дол.США заборгованість за відсотками. Банк вимагає погашення кредиту в повному обсязі зі сплатою відсотків та пені відповідно до умов кредитного договру - в строк не більше ніж 60 календарних днів з дати відправлення вимоги. У разі, якщо позичальником зобов`язання щодо погашення заборгованості не будуть виконані , Банк буде змушений звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов договору іпотеки та чинного законодавства.

Таким чином, строк виконання основного зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі настав 07 січня 2016 року.

Позивачем не надано суду доказів того, що позичальником виконано умови кредитного договору та не не допущено прострочення платежів.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною 21.10.2019 року, зареєстрованого в реєстрі №873 вчинено за заявою Банку виконавчий напис, згідно якого запропоновано звернути стягнння на іпотечну квартиру, що належить ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності та за рахунок коштів отриманих від її реалізації, задовольнити вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_6 , у розмірі заборгованості, яка виникла за кредитникм договором за період з 05.04.2007 по 01.08.2019 роки , а саме заборгованість за кредитом 53301,98 дол.США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату розрахунку 1333655,78 грн.; заборгованість за відсоткам - 18 796,23 дол США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату розрахунку 470295,87 грн . Виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення і може бути пред`явлений до виконання протягом одного року.

Виконавче провадження відкрито за виконавчим написом приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області - Булахевіча С.В. 27.11.2019 року, відповідно до постанови про відкриття виконавчих проваджень №60734630.

Серед представлених суду доказів відсутнє підтвердження направлення Банком на адресу іпотекодателей та отримання позивачем будь-яких інших вимог (іпотечних повідомлень) від відповідача щодо сплати заборгованості за Кредитним договором №014/08-112/62491 від 05.04.2007 року - після жовтня 2015 року.

До своїх заперечень банком не надано доказів на підтвердження того, що нотаріусу надавався розрахунок заборгованості за кредитним договором та докази отримання іпотекодателями вимоги Іпотекодержателя, таких доказів не надано і на адресу суду.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» щодо можливості здійснення виконавчого напису на підставі оригіналу кредитного договору.

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Серед документів наданих фінансовою установою нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Наданий нотаріусу розрахунок не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржник, якщо він є відмінний від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо він є відмінним, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що наведена норма спрямована на фактичне повідомлення іпотекодавця/боржника, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на його майно. Тому повідомлення іпотекодавця/боржника слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення.( Постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 року,Справа № 645/1979/15-ц).

Відповідно до правовї позиції, викладеної в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (№ 14-10цс18) , відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Верховний Суд Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця в ва ж а є т ь с я п о р у ш е н и м з м о м е н т у п о р у ш е н н я позичальником терміну внесення чергового платежу.

У зазначеній Постанові Велика Палата розмежувала поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання». Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання( п. 35 Постанови).

Окрім того, в п. 54 Постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України.Тобто, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Вчинений виконавчий напис здійснено поза межами встановленого трирічного строку. Право у кредитора на звернення про стягнення заборгованості виникло в січні 2016 року, тоді ж і настав строк виконання основного зобов`язання, проте оспорюваний виконавчий напис вчинено 21.10.2019 року за заборгованістю за відсотками, вочевидь нарахованими поза межами вказаного строку - станом на 01.08.2019 р.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги відсутність доказів безспірності вимог кредитора, здійснення виконавчого напису по кредитному договору поза межами трирічного стркоу з моменту настання права вимоги кредитора , суд приходить до висновку про підставність заявленого позову та позбавлення можливості позивачів захищати свої права та висловити заперечення на стадії вчинення виконавчого напису, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Отже, відповідно до ст.141 ЦПК України, в зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, звідповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 840 грн.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна, приватний виконавець виконачого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною 21.10.2019 року та зареєстрований в реєстрі №873 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 44,9 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м та належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням по вирішенню житлових потреб виконкому Миколаївської міської ради 15.10.1998 року, згідно з Розпорядженням Управління по вирішенню житлових проблем вионкому Миколаївської міської ради від 15.10.1998 року за №5804, зареєстрованого КП «Миколаївська міжміське БТІ» 18.02.1999 року в реєстровій книзі 98, номер запису 17376 та ЕРПВНМ за р.№18430246 на яку 05.04.2007 року нотаріусом Миколаївського міського нотаріальнооо округу Миколаївської області Горбуровим К.Є. було накладено заборону відчуження.

Стягнути з Акціонерного Товариства «Райфайзен Банк» (, вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 840 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний тектс рішення суду складено 19 грудня 2022 року

Суддя Гуденко О.А.