Справа № 372/1205/22
Провадження № 2-961/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Лимаренко О.О.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

третіх осіб ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Козинської селищної ради Обухівського району Київської області про визнання недійсним та скасування рішення сесії Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, припинення права власності та виключення інформації з державного реєстру, треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2022 року позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування рішення Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, припинення права власності та виключення інформації з державного реєстру, треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в якому просила визнати недійсним та скасувати рішення 12 сесії 7 скликання від 23.06.2016 року Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,2237 га кадастровий номер :06020:0012, яка розташована по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; припинити право власності ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про право власності останнього на вказаний об`єкт нерухомості.

В обґрунтування позову вказала, що її бабуся, ОСОБА_7 , була власницею нерухомого майна, що складається з житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності виданого виконкомом Підгірцівської сільської ради народних депутатів 12.05.1991 року. В 1998 році бабуся померла, залишивши заповіт, відповідно якого будинок в рівних частках по 1/3 кожному заповідала своїм дітям, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_8 та вона успадкувала вказану частину жилого будинку. Інша донька бабусі, ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 її майно успадкували ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які є власниками 1/6 частини будинку кожен. В листопаді 2016 році позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом відповідно якого стала власницею 1/3 частини будинку та господарських споруд на території домогосподарства. Земельна ділянка на якій знаходиться спадкове майно площею 0,25 га, яка фактично знаходилась ще у користуванні спадкодавців на час її спадкування не приватизована. 23.06.2016 року рішенням Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області надано дозвіл ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2237 га по АДРЕСА_1 . 29.09.2016 року 15 сесією 7 скликання Підгірцівської сільської ради вирішено затвердити ОСОБА_3 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості площею 0,2237 га, передати у власність та оформлено документ, що посвідчує право власності на зазначену земельну ділянку. Набуття права власності відповідача на спірну земельну ділянку відбулося за згодою інших співвласників будинку та без її відому. Позивач вважає, що реєстрація права власності на земельну ділянку за ОСОБА_3 є незаконною, порушує її права, як співвласника будинку та господарських споруд, а тому просила в судовому порядку захистити її право.

20 червня 2022 року постановлено ухвалу про відкриття провадження по справи за правилами загального позовного провадження.

07 вересня 2022 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та її представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали та просили задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Зазанчили, що між спадкоємцями будинку склався фактичний порядок користування нерухомістю, із-за чого між сторонами існують неприязні стосунки. Відповідач за згодою інших співвласників будинку одноособово оформив право власності на землю, без її відома. Вона згоди на таке оформлення не давала, про наявність у відповідача правовстановлюючих документів дізналася лише в 2021 році, вважає, що її права, як співвласника житлового будинку порушуються як оспорюваним рішенням сесії Підгірцівської сільської ради так і зареєстрвованим правом відповідача на вказану земельну ділянку.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні відзив на позовну заяву підтримали та просили відмовити з підстав викладених у ньому, вказавши, що право власності на спірну земельну ділянку відповідачем отримано у відповідності до чинного законодавства, позивачем не надано доказів неправомірності винесення спірного рішення та надання права власності на 2/3 частини земельної ділянки відповідачу. Також зазначили, що задовольнити свої вимоги позивач може за рахунок приватизації іншої земельної ділянки, яка також знаходиться неподалік будинку.

Представник Козинської селищної ради до суду не з`явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв, клопотань суду не подав.

Третя особа ОСОБА_5 пояснила суду, що позов є безпідставним, оскільки не було порушено прав позивачки при приватизації земельної ділянки, просила відмовити в задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що співвласники в 2016 році досягли згоди щодо поділу земельної ділянки згідно якого ОСОБА_3 і оформив на себе право власності. Позивач на разі цього не визнає, оскільки має намір відчужити земельну ділянку. Зазначила, що за спірною ділянкою є ще земельна ділянка, яку позивач може приватизувати.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.02.1999 року виданого державним нотаріусом Обухівської державної нотаріальної контори Клименко О.П. ОСОБА_6 є спадкоємицею зазначеного в заповіті ОСОБА_7 1/3 частину майна, а саме жилого будинку в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.03.2012 року виданого державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Потаповим М.Ю. належить по 1/6 частині жилого будинку в АДРЕСА_1 , як спадкоємцям ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 належить 1/3 частина вказаного будинку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 10 листопада 2016 року.

Порядок користування будинком здійснюється за фактично встанволеним сторонами порядком.

Земельна ділянка на якій знаходиться жилий будинок на час спадкування не приватизована.

Як вбачається з копій заяв посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 18.05.2016 року Зарва К.Т., ОСОБА_5 відмовились від приватизації земельної ділянки, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та одночасно не заперечили проти приватизації вказаної земельної ділянки ОСОБА_3 .

В червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Підгірцівської сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,2237 га, яка розташована в АДРЕСА_1 .

23.06.2016 року рішенням 12 сесії 7 скликання Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області надано дозвіл ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2237 га на території Підгірцівської сільської ради по АДРЕСА_1 .

Рішенням 15 сесії 7 скликання Підгірцівської сільської ради №24.15.УІІ від 29.09.2016 затверджено ОСОБА_3 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,2237 га кадастровий номер :06:020:0012, яка розташована по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку, дозволено оформити документ, що посвідчує право власності.

Як вбачається з копії інформаційної довідки №299287299 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відлучення об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на праві приватної власності ОСОБА_3 належить земельна ділянка :06020:0012 площею 0,2237, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.2, 4 ст. 120 ЗК України в редакцій чинній на час спадкування відповідачем, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

З аналізу вказаних норм вбачається, що чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства.Згідно положень статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Таким чином, приватизація земельної ділянки на якій розташований будинок належний кільком власникам в різних частинах одним співвласником будинку без згоди інших є незаконним.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є власницею 1/3 частини жилого будинку по АДРЕСА_1 , то відповідно до вищезазначених правових норм, має право і на 1/3 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку. Приватизація ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,2237 га без згоди ОСОБА_1 порушує право позивачки на користування земельною ділянкою і право на приватизацію частини вказаної земельної ділянки.

Встановивши незаконність приватизація відповідачем спірної земельної ділянки, суд вважає обгрунтованими позовні вимоги позивача про припинення право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,2237 га, кадастровий номер :06020:0012, яка розташована по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідних відомостей.

Підстав для застосування наслідків спливу строку позовної давності, про що просив відповідач та його представник, суд не вбачає, оскільки належних та допустимих доказів цьому судом в ході розгляду справи не встановлено.

Щодо іншої частини позову суд зазначає наступне.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач просила визнати недійсним та скасувати рішення 12 сесії 7 скликання від 23 червня 2016 року Пілгірцівської сільської ради про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,2237 га.

Однак, як вбачається з оспорюваного рішення ним лише надано дозвіл ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. Вказаним рішенням спірна земельна ділянка у власність відповідачу не передавалась, технічна документація ним не затверджувалась, воно не було підставою для реєстрації за відповідачем права власності на відміну від рішення 29 вересня 2016 року №24.14.УІІ сесії Підгірцівської сільської ради, яке позивачем не оскаржувалось.

Так як рішення Підгірцівської сільської ради від 23 червня 2016 року не порушує права позивача суд не вбачає підстав для задоволеня позову в цій частині.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3,14,12, 13, 15, 76, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Припинити право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,2237 га, кадастровий номер :06020:0012, яка розташована по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,2237 га кадастровий номер :06020:0012, яка розташована по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 231, номер запису про право власності: 16820838.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1984,80 грн.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 09.12.2022 року.

Суддя Т.В. Проць