КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2039/22
Провадження № 2/488/1160/22
УХВАЛА

Іменем України

13.12.2022 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Селіщева Л.І., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої звернувся його представник адвокат Варламов М.М., подав позов до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з нього 404 168,9 грн. матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 11.08.2022 року о 19 год. 30 хв. відповідач ОСОБА_2 , керуючи тягачем DAF XF 105.460 з д/н НОМЕР_1 з причепом д/н НОМЕР_2 , рухався по а/д М 15 Одеса- Рені, не вибрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем КІА SPORTAGE д/н НОМЕР_3 , під керуванням позивача, який рухався попереду. Внаслідок цієї ДТП належний позивачеві транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а позивач поніс матеріальні збитки.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.08.2022 р. відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач зазначив, що фактична вартість відновлювального ремонту його автомобіля склала 524 575,50 грн. , із яких страховою компанією відповідача було відшкодовано 130 000 грн., тому різниця між фактичним розміром шкоди і сплаченим страховим відшкодуванням складає 394 575,5 грн. Крім цього, відповідачем було сплачено 3 000 грн. за оцінку матеріального збитку та 6 593,40 грн. за виконані роботи і послуги.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку про необхідність залишити її без руху через наступне.

Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 р.).

Так, стаття 175 ЦПК України містить вимоги, яким повинна відповідати позовна заява. Однак дана позовна заява вказаним вимогам не відповідає, зокрема:

- відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» № 3674-VI (далі - Закон 3674-VI).

Пільги щодо сплати судового збору визначено в частині першій статті 5 Закону № 3674-VI.

В обґрунтування несплати судового збору позивач зазначив, що він

є учасником бойових дій, на підтвердження чого надав копію посвідчення серії НОМЕР_4 , тому він звільняється від плати судового збору на підставі п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

З цього приводу вважаю необхідним зазначити, що відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом № 3551-XII.

За змістом статті 22 Закону № 3551-XII особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 зазначила, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону "Про судовий збір" в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх категорій спорів.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, не стосуються пільг, доплат чи інших соціальних гарантій позивача як учасника бойових дій. Тому судовий збір має бути сплачений на загальних підставах.

Аналогічні висновки щодо застосування вказаних норм права висловлені у постанові Верховного Суду від 19.10.2020 р. у справі № 240/934/20 та у постанові ВС від 18.08.2022 р. у справі № 161/18983/20.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2022 року становить - 2 481 гривня 00 копійок.

Як вбачається зі змісту позову, позивачем заявлені вимоги майнового характеру, тому йому слід сплатити судовий збір у розмірі, що становить 1 % від ціни позову, що з урахуванням вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» складає 4 541,69 грн.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях

Отримувач коштів Миколаїв.ГУК/Корабел.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992030

Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0014481

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу

*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача),Корабельний районний суд м. Миколаєва (назва суду, де розглядається справа)

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, протягом п`яти з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання вимог ухвали до встановленої дати, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без руху та запропонувати позивачу усунути недоліки протягом п"яти днів з дня отримання даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Селіщева