Справа № 357/3947/20
Провадження № 6/357/98/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю., при секретарі Олексієнко Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Шуляка Сергія Дмитровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2022 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло вказане подання, в якому державний виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на загальну суму 107 928,80 грн. Виконавцем вчинялись дії щодо виконання виконавчих документів, однак боржник ухиляється від виконання рішень суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В судове засідання сторони не викликались, державний виконавець про час та місце розгляду подання повідомлений належним чином, представник відділу ДВС надіслав до суду лист з проханням проводити розгляд подання без участі представника відділу.

В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

10.12.2020 року заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/3947/20 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № від 18.07.2016 року в розмірі 83 912,02 грн. та 2 102 грн. судового збору.

04.02.2021 року на виконання вказаного рішення суду Білоцерківським міськрайонним судом Київської області виданий виконавчий лист.

23.03.2021 року постановою державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Даневич Оленою Сергіївною відкрито виконавче провадження № 64904051 при примусовому виконанні виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду від 04.02.2021 року № 357/3947/20 2/357/2095/20.

17.11.2021 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника в межах виконавчого провадження № 64904051.

Окрім того, 10.11.2020 року ГУ ДФС у Київської області винесено вимогу від 10.11.2020 року № Ф-277181-50У про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави боргу по єдиному соціальному внеску в сумі 11 795,88 грн.

28.12.2021 року постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 67989108 при примусовому виконанні вимоги ГУ ДФС у Київської області від 10.11.2020 року № Ф-277181-50У.

Згідно з відповіддю на запит № 146768179 від 30.09.2022 року в МВС наявні дані про зареєстровані за боржником ОСОБА_1 транспортні засоби: "Volkswagen Passat" 2015 року, причіп "Палич" V03413 2018 року та "Mersedes-Bens" ML 350 2005 року.

06.09.2022 року головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Шуляком Сергієм Дмитровичем винесено постанову про розшук майна боржника.

У органі ДФС відсутня інформація щодо отримання боржником доходів, що вбачається з відповіді на запит № 146768123 від 30.09.2022 року.

Згідно відповіді на запит № 146768065 від 30.09.2022 року у Державної прикордонної служби України відсутня інформація щодо перетину боржником державного кордону.

При вирішенні подання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Верховний Суд у постанові № 331/8536/17 від 28.10.2020 року вказав, що тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою саме невиконання цього рішення.

Законодавством передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Отже сама по собі наявність у боржника невиконаних зобов`язань, про що вказує у даній справі державний виконавець, та неможливість в примусовому порядку задовольнити відповідні вимоги за рахунок коштів чи майна боржника, не може свідчити про ухилення останнього від виконання покладених на нього обов`язків. На момент звернення до суду з відповідним поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. При цьому, одночасному доведенню належними доказами підлягає факт наміру особи вибути за межі України з метою ухилитися від покладених на нього рішенням суду обов`язків, що в даному випадку заявником не виконано.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

На підставі наведеного вище, слід зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З наданих до подання матеріалів не вбачається про обізнаність боржника про відкриття виконавчого провадження, що свідчить про відсутність підстав вважати про ухилення останнім від сплати боргів, при цьому державний виконавець не позбавлений права звернутися до суду з поданням про застосування примусового приводу боржника через органи поліції, в тому числі з метою вручення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, оскільки державний виконавець не довів обґрунтованість подання, а матеріали справи не містять доказів ухилення від виконання зобов`язань покладених на боржника, суд дійшов висновку про безпідставність цього подання та необхідність в його задоволенні відмовити.

Керуючись ст. 13, 81, 260, 353, 354, 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Шуляка Сергія Дмитровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення (підписання), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя А. Ю. Цуранов