Справа № 930/1606/22
Провадження №2/930/732/22
У Х В А Л А
22.12.2022 року м. Немирів
Немирівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Войницької Т.Є.
за участі секретаря судового засідання Вакар Г.І.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди,-
У провадженні Немирівського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна. Позивач просить стягнути з відповідача безпідставно набуті за недійсним правочином кошти у розмірі 50 000 грн.
18.10. 2022 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали спільну заяву про затвердження мирової угоди, за умовами якої мирову угоду бажають укласти на таких умовах:
В судовому засіданні позивач та відповідач підтримали заяву та просили її задовольнити.
Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи та зміст мирової угоди, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до частини п`ятої статті 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердження мирової угоди і продовжує розгляд справи, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.
З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у справі є повернення грошових коштів за недійсним договором купівлі-продажу.
Згідно з умовами запропонованої сторонами мирової угоди, відповідач ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості передає позивачу ОСОБА_1 у власність будинок та дві земельні ділянки, що знаходяться в АДРЕСА_2 .
Тобто, умови мирової угоди є такими, під якими фактично мається на увазі укладення договору купівлі-продажу зазначеного будинку та земельних ділянок. Зміст матеріалів справи також свідчить про те, що сторони мали намір укласти такий договір.
Таким чином, прохання про затвердження мирової угоди в дійсності спрямоване на здійснення правочину купівлі-продажу будинку та земельних ділянок, який сторони насправді хочуть вчинити.
Суд зазначає, що можливість виникнення права власності за рішенням суду на нерухоме майно чітко регулюється нормами Цивільного кодексу України і можливе лише тоді, коли іншим чином особа не в змозі захистити своє порушене, оспорюване або невизнане право. В інших випадках право власності набувається з інших, не заборонених законом підстав, зокрема з правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).
Затвердження даної мирової угоди у спосіб, який просять сторони, фактично спрямовано на здійснення правочину купівлі-продажу нерухомого майна, який сторони насправді хотіли вчинити та щодо якого чинним законодавством встановлені вимоги, додержання яких є необхідним та обов`язковим для чинності такого правочину.
При цьому, сторони не позбавлені права вирішити це питання згідно з діючим законодавством, оформивши відповідні правовідносини в передбаченому нотаріальному порядку та сплативши відповідні податки та збори.
Крім того, особливістю даної мирової угоди є те, що її положення передбачають перехід права власності на об`єкти нерухомого майна (будинок, земельні ділянки) від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , а, відтак, суд зобов`язаний здійснити перевірку певних обставин, зокрема, відсутності обтяжень будинку та земельних ділянок, наявності обґрунтованих претензій інших осіб, що в судовому засіданні є неможливим.
При вирішенні питання щодо визнання мирової угоди суд звертає увагу сторін, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд при здійсненні судочинства не може підміняти собою інші органи, зокрема органи, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють державну реєстрацію, а судові рішення не можуть підміняти посвідчення правочинів, зокрема щодо переходу права власності на нерухоме майно.
Таким чином, суд, надавши правову оцінку умовам мирової угоди, вважає, що положення мирової угоди суперечать вимогам чинного законодавства та інтересам держави, до бюджету якої, у разі затвердження судом мирової угоди, не надійдуть відповідні податки та збори, тому дійшов висновку, що заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню.
З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне у затвердженні мирової угоди, укладеної 18 жовтня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відмовити та продовжити судовий розгляд.
У затвердженні мирової угоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , поданої суду 18 жовтня 2022 року відмовити.
Продовжити судовий розгляд у справі.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.Є. Войницька