Справа № 536/134/21
Провадження № 2/536/26/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О.

за участю секретаря судового засідання - Пасєчнікової В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного Акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» - про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 :

Позов обґрунтований зокрема тим, що 23 травня 2019 року о 9 год. 20 хв. в селі Кам`яні Потоки Кременчуцького району Полтавської області по вул. Центральній, навпроти будинку № 277 ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом FІАТ-ВRАVА 1.4 SХ, д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимоги п. 1.1 розділу 34 ПДР України, перетнув горизонтальну суцільну лінію розмітки, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з належним їй автомобілем MERSEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням її сина - ОСОБА_3 .

За наслідками оцінки обставин ДТП Управлінням патрульної поліції в м. Кременчуці за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП складено протоколи на відповідача ОСОБА_2 та на ОСОБА_3 .

Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09.07.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

В той час, постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 08.12.2020 року закрито провадження відносно ОСОБА_3 у справі щодо вищеописаної ДТП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у скоєнні вищевказаної ДТП встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Позивачем вказано, що у зв`язку із необхідністю ремонту її пошкодженого автомобіля, 08.08.2019 року нею укладено договір з ФОП ОСОБА_4 про виконання робіт з ремонту автомобіля та на підставі акту приймання-передачі від 08.08.2019 року передано останньому запасні частини, придбані нею на загальну суму 18 350 гривень.

Відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт від 15.04.2020 року вартість проведеного відновлювального ремонту її автомобіля склала 87 290 (Вісімдесят сім тисяч двісті дев`яносто) гривень 00 копійок.

Таким чином, в результаті ДТІІ їй завдано матеріальної шкоди на загальну суму 105 640 (Сто п`ять тисяч шістсот сорок) грн. 00 коп. (87 290 грн. 00 коп. + 18 350 грн. 00 коп.)

Окрім цього, позивач зазначила, що внаслідок скоєння ОСОБА_2 ДТП, їй завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, які вона перенесла через те, що її син потрапив у ДТП. Також їй спричинено моральних страждань внаслідок пошкодження її автомобіля, виникнення необхідності у його дороговартісному ремонті, який нею оплачено у повному обсязі та довготривалій неможливості користуватись авто, оскільки останній майже рік перебував на ремонті. Враховуючи її похилий вік, дана пригода негативно позначилася на стані її здоров`я та вплинула на психо-емоційний стан.

З урахуванням вказаного, просила суд ухвалити рішення, яким:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 105 640 та моральну шкоду у розмірі 20 000 завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

07.05.2021 року від позивача надійшла заява, в якій вона частково змінила предмет позову та просила залучити як співвідповідача ПАТ «Страхова Група «ТАС», з огляду на наступне.

Так позивач зазначила, що їй стало відомо, що ПАТ «СГ «ТАС» було відомо починаючи з 27.05.2019 року (ДТП сталося 23.05.2019 року) про ДТП за участі її автомобіля.

Відповідно до ч. 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Однак, ПАТ «СГ «ТАС» знаючи з 27.05.2019 року про ДТП, про марку та модель її автомобіля, його державний номерний знак, її контактні дані не направило протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, завданих моєму автомобілю.

Також зауважила, що в силу ч. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у неї не було обов`язку повідомляти ПАТ «СГ «ТАС» про ДТП, оскільки таке повідомлення подається водієм транспортного засобу страховику з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

З урахуванням вказаного, просила суд:

- Стягнути з Приватного Акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (адреса: 03117, місто Київ, пр. Перемоги, будинок 65, ) на її, ОСОБА_1 , користь матеріальне (страхове) відшкодування завдане в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 100 000 (Сто тисяч) грн. 00 коп.

- Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) на мою, ОСОБА_1 , користь матеріальну шкоду у розмірі 5 640 (П`ять тисяч шістсот сорок) грн. 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 20 000 (Двадцять тисяч) грн. 00 коп., завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

2.Позиція відповідачів по справі:

2.1.Позиція ОСОБА_2 :

Вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідач вказав, що його цивільна-правова відповідальність застрахована в ПАТ «Страхова група «ТАС», забезпеченим транспортним засобом є автомобіль FІАТ-ВRАVА 1.4 SХ, д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується Полісом № АО/5505276 ОСЦПВВНТЗ від 02.05.2019 року, на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року.

Згідно зазначеного Полісу, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого, за шкоду заподіяну життю і здоров`ю становить 200 000 (двісті тисяч) грн, за шкоду заподіяну майну становить 100 000 (сто тисяч) грн., розмір франшизи становить 950 грн.

Після настання ДТП були одразу повідомлені органи Національної поліції України та ПАТ «Страхова група «ТАС». Тобто з його боку були виконані вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та «Правил дорожнього руху» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

ОСОБА_2 зазначив, що приписами ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року, визначені дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), серед яких с обов`язки водіїв та власників транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власників пошкодженого майна, зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Із змісту листа ПАТ «Страхова група «ТАС» № 10369/9120 від 14.07.2020 року, наданого в якості додатку до позовної заяви вбачається що 22.05.2020 року, позивач ОСОБА_1 звернулася до АТ «СГ «ТАС» із Заявою про страхове відшкодування коли транспортний засіб був відремонтований. Тому, на підставі ч. 3 ст. 33, п. З ч. 1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ч. 3 ст. 538 ЦК України, АТ «СГ «ТАС» ОСОБА_1 було відмовлено у здійсненні виплати страхового відшкодування.

Позивач ОСОБА_1 , дії Страховика в судовому порядку не оскаржувала.

За таких обставин вважає, що позивач ОСОБА_1 звернулася з позовними вимогами до неналежного відповідача, а тому просив суд:

-в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_2 , на її користь матеріальної шкоди в розмірі 105 640 грн.; моральної шкоди в у розмірі 20 000 грн.; судового збору та витрат на професійну правничу допомогу - відмовити в повному обсязі.

2.2. Позиція ПАТ «Страхова Група «ТАС»:

АТ «СГ «ТАС» (приватне) не погодилася з вимогами Позивача з наступних підстав.

23.5.2019 року, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MERSEDES-BENZ д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля FІАТ-ВRАVА д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , застрахована АТ «СГ «ТАС» (приватне) згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО 5505276 від 02.05.2019 р. Згідно постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09.07.2019 р., зазначена дорожньо - транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України.

22.05.2020 року ОСОБА_1 звернулась до АТ «СГ «ТАС» (приватне) із Заявою про страхове відшкодування.

Відповідно наданого Акту приймання-передачі виконаних робіт від 15.04.2020р., автомобіль MERSEDES-BENZ д.н.з. НОМЕР_2 , на момент подачі Заяви про страхове відшкодування від 22.05.2020 р., був відремонтований.

06.07.2020 року спеціалістом відділу врегулювання був проведений огляд т/з АТ «СГ «ТАС» (приватне) у відповідності до ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 14.07.2020 року прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування по події, яка сталася 23.05.2019 року, про що повідомило ОСОБА_1 листом вих, № 10369/9120 від 14.07.2020 року.

Оскільки позивачем був порушений порядок отримання страхового відшкодування визначений спеціальним ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що призвело до неможливості АТ «СГ «ТАС» (приватне) визначити розмір заподіяної шкоди, а отже позивач втратив право на отримання страхового відшкодування відповідно до чинного законодавства України.

Виходячи з вищенаведеного, згідно чинного законодавства, оскільки страховик відшкодовує оцінену шкоду, тобто вартість відновлюваного ремонту автомобіля (мотоцикла) з урахуванням зносу, визначену Звітом суб`єкта оціночної діяльності про визначення вартості матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу, складеним згідно ЗУ «Про оцінку манна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Постанови КМУ «Про затвердження Національного стандарту № і «Загальні засади оцінки майна та майнових прав» № 1440 від 10.09.2003 р. та «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092 - а розмір такої оцінено не було, просили суд:

-відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог до АТ «СГ «ТАС» (приватне) у повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог.

3.Позиція суду:

3.1. Доказування:

Відповідно до основних положень про докази, закріплених у ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

3.2. Встановлені обставини справи судом, які не оспорюються сторонами:

23 травня 2019 року о 9 год. 20 хв. в селі Кам`яні Потоки Кременчуцького району Полтавської області по вул. Центральній, навпроти будинку № 277 ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом FІАТ-ВRАVА 1.4 SХ, д.н.з. НОМЕР_1 допустив зіткнення з належним ОСОБА_1 автомобілем MERSEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09.07.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

08.08.2019 року ОСОБА_1 укладено договір з ФОП ОСОБА_4 про виконання робіт з ремонту автомобіля MERSEDES-BENZ.

Цивільна-правова відповідальність відповідача застрахована в ПАТ «Страхова група «ТАС», забезпеченим транспортним засобом є автомобіль FІАТ-ВRАVА 1.4 SХ, д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується Полісом № АО/5505276 ОСЦПВВНТЗ від 02.05.2019 року. Згідно Полісу, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого, за шкоду заподіяну життю і здоров`ю становить 200 000 (двісті тисяч) грн., за шкоду заподіяну майну становить 100 000 (сто тисяч) грн., розмір франшизи - 950 грн.

22.05.2020 року ОСОБА_1 звернулась до АТ «СГ «ТАС» (приватне) із Заявою про страхове відшкодування.

06.07.2020 року спеціалістом відділу врегулювання страхової компанії, був проведений огляд транспортного засобу «Мегсеdеs-Веnz» д.н.з. НОМЕР_2 , відповідно даних фотоматеріалів та акту огляду транспортний засіб є відремонтований.

Згідно листа ПАТ «Страхова група «ТАС» № 10369/9120 від 14.07.2020 року, на підставі ч. 3 ст. 33, п. 3 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ч. 3 ст. 538 ЦК України, АТ «СГ «ТАС» ОСОБА_1 було відмовлено у здійсненні виплати страхового відшкодування.

3.3. Позиція суду щодо розрахунку та відшкодування завданої матеріальної шкоди:

Як встановлено, відповідачі по справі заперечували, що позивач має право вимоги до них щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Так, ОСОБА_2 вказав, що його цивільно-правова відповідальність застрахована та шкоду повинна відшкодовувати ПАТ «Страхова Група «ТАС». В той час, страховик вважає, що позивачем був порушений порядок для отримання страхового відшкодування: не повідомила про дорожньо-транспортну пригоду, надала для огляду відремонтований автомобіль, що призвело до неможливості АТ «СГ «ТАС» визначити розмір заподіяної шкоди - а тому, ОСОБА_1 втратила право вимоги щодо відшкодування шкоди до ПАТ «Страхова Група «ТАС».

Дослідивши матеріали та обставини по справі, суд не може погодитися з позицією відповідачів, з огляду на наступне.

Згідно статті 33.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції чинній на час ДТП, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний зокрема:

-невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально ( 33.1.4. Закону).

З зазначеного слідує, що на кожного водія покладений обов`язок повідомлення страхової компанії про ДТП, з якою укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та у позивача не виник обов`язок повідомляти про подію страховика ОСОБА_2 .

Таку ж позицію висловила колегія суддів у постанові Верховного Суду від 29.07.2019 року по справі №501/212/17, згідно якої потерпілий має право на отримання страхового відшкодування і не зобов`язаний повідомляти про страховий випадок страхову компанію, яка за законом повинна здійснювати страхове відшкодування.

Водночас судом встановлено, що АТ «СГ «ТАС» була повідомлена про дорожньо- транспортну пригоду ОСОБА_2 .

Так, згідно повідомлення від 27.05.2019 року, реєстраційний номер 007870/13/2019/с, ОСОБА_2 звернувся до АТ «СГ «ТАС» в якій вказав, що 23.05.20109 року сталася ДТП, виклавши обставини та зазначивши учасників: FІАТ-ВRАVА 1.4 SХ, д.н.з. НОМЕР_1 та MERSEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_2 з зазначенням контактних даних, що підтверджується матеріалами справи.

Статтею 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Отже, як встановлено, після вказаної ДТП відповідачем було повідомлено ПАТ «Страхова група «ТАС» та виконані вимоги Закону, проте страховиком свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків завданих ОСОБА_1 направлено не було.

В той час, позивач також не скористалася своїм правом самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди, натомість самостійно здійснено відновлювальний ремонт транспортного засобу, що відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт від 15.04.2020 року склав 87 290 гривень та запасні частини на загальну суму 18 350 гривень, що підтверджується квитанціями №1/17 від 17.04.2020 року, №2/05 від 05.05.2020 року, №3/12 від 12.05.2020 року, актом приймання-передачі від 08.08.2019 року.

Згідно п. 22.1. ст. 22 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів «При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи».

Згідно п. 9 ч. 2, ст. 7 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»: «Проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках: визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом».

Згідно ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»: «Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності».

Оскільки у встановленому Законом порядку розмір збитків завданих майну сторонами не визначена, 19.05.2022 року за клопотанням позивача, для встановлення реального розміру завданої їй шкоди, по справі призначено судову автотоварознавчу експертизу.

Згідно Висновку експертна № 76 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 10.06.2022 року встановлено, що вартість матеріального збитку (шкоди) завданого власнику MERSEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_1 , унаслідок ДТП, яка мала місце 23.05.2019 року склала 64517,87 грн.

В судовому засіданні судовий експерт Сумцов С.С. вказав, що при проведенні експертизи керувався матеріалами справи та враховував об`єктивні пошкодження. Приховані пошкодження не враховував, оскільки були відсутні дані про такі, тому сума збитків становить 64517,87 грн, з чим погодився відповідач.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ч. 2 ст. 22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до ч.1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

З аналізу зазначених норм, суд доходить висновку, що відшкодування шкоди винною особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виникає за умови, якщо розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

У відповідності до ч.1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

З умов договору страхування цивільно-правової відповідальності укладеного ОСОБА_2 з Страховиком суд вбачає, що ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну встановлено в розмірі 100000 грн, франшиза 950 грн.

Відповідно до ст. 12 Закону, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Тобто, франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку.

З зазначеного суд доходить висновку, що Страховик зобов`язаний відшкодувати позивачу матеріальну шкоду в повному обсязі, а обов`язку щодо відшкодування шкоди у ОСОБА_2 не виникло, так як сума страхового ліміту покриває суму завданої шкоди та підлягає стягненню лише встановлена сума франшизи при укладенні договору страхування, в розмірі 950 гривень.

Викладена позиція суду повністю узгоджується з правовими висновками в постанові Великої Палати Верховного суду від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15.

Зокрема в п. 72. Зазначеної постанови, колегія суддів дійшла висновку, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Водночас в п. 73. Колегія суддів зазначила, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. ( п. 69 Постанови).

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, беручи до уваги, сума страхового ліміту покриває суму завданої шкоди, суд приходить до висновку, що з Приватного Акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 63567,84 гривень з вирахуванням франшизи, а з ОСОБА_2 - 950 гривень.

3.4. Позиція суду щодо відшкодування моральної шкоди:

У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Відповідно до частини першої, другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Як встановлено, внаслідок ДТП було пошкоджено належний позивачу автомобіль. Вказані обставини є підставою для відшкодування їй моральної шкоди.

Позивачем вказано, що внаслідок ДТП та пошкодження належного їй транспортного засобу, вона тривалий час не мала можливості користуватись авто, оскільки останній майже рік перебував на ремонті. Водночас, враховуючи її похилий вік, дана пригода негативно позначилася на стані її здоров`я та вплинула на психо-емоційний стан.

Враховуючи характер правопорушення, пошкодження транспортного засобу, глибину фізичних та душевних страждань позивача, встановлену вину у скоєнні ДТП відповідачем, вимоги розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 8000 грн.

4.Розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд враховує, що відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до квитанції від 25.01.2021 року встановлено, що позивачем при подачі позову до суду, сплачено судовий збір в розмірі 1268,97 грн.

Враховуючи, що позов задоволено частково, суд дійшов висновку що з відповідачів необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 , частину сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: з Приватного Акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» - 635 гривень 70 копійок, а з ОСОБА_2 - 89 гривень 20 копійок.

Керуючись: ст.ст. 22, 631, 979, 988, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК, ст. ст. 4, 12, 76, 141, 258-259, 263-265, 273, 287, 352 України, ст.ст. 22, 33 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 9, 12 Закону України «Про страхування»

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного Акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» - про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного Акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 63567 гривень 84 копійки.

Стягнути з Приватного Акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 635 гривень 70 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди - 950 гривень та моральну шкоду в розмірі 8000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 89 гривень 20 копійок.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський