справа № 399/343/22
провадження № 2/399/220/2022
УХВАЛА

13 грудня 2022 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі

головуючого судді Шульженко В.В.,

при секретарі судового засідання Аксьоновій К.С.

за участі відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Онуфріївка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу (справа № 399/343/22),-

встановив:

В провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 22.07.2022 року вищезазначену позовну заяву повернуто позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Постановою колегії суддів судової палати у цивільних справах Кропивницького апеляційного суду від 19.09.2022 року ухвалу Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 22.07.2022 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

26.08.2022 року відповідачем подано до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області заяву про надання строку для примирення подружжя в якій останній просить надати сторонам строк для примирення протягом шести місяців. Заяву обґрунтовано тим, що 08.07.2022 року дружина відповідача, ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до нього про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач, у тому числі, зазначає, що подружні стосунки між ними припинені, шлюбні відносини є формальними та сторони не проживають разом і не ведуть спільного господарства, але це не так. Також, позивач вказує, що примирення та налагодження відносин між ними є неможливим. ОСОБА_1 вважає, що у них немає підстав для розірвання шлюбу. Сторони спільно проживали та вели спільне господарство разом із їх донькою ОСОБА_3 . У них не було сварок, непорозумінь та недомовленостей з питань, що мають важливе значення для існування сім`ї. Відповідач зазначає, що вони піклувалися один за одним, в сім`ї завжди була присутня атмосфера любові, поваги та дружби. Але у березні 2022 дружина відповідача разом з їх донькою ОСОБА_3 , неочікувано зникла. Це відбулося після введення на території України воєнного стану. Відомо, що його дружина разом із малолітньою донькою ОСОБА_3 , без письмової згоди, перетнула Державний кордон України та прибула на територію Республіку Хорватія. Цим подіям не передували сварки та дружина ніколи не говорила йому, до цього, що вона хоче розлучитися із ним чи про те, що у її житті з`явився інший чоловік. Вважає, що вчинок ОСОБА_2 це бажання, насамперед, уникнути війни (бойових дій) та захистити свою дитину і ніяк не пов`язано із їх подружніми стосунками. Переконаний, що через деякий час позивач змінить свою думку та повернеться до нього разом із донькою. Вважає, що в інтересах їх сім`ї надання строку для примирення.

29.09.2022 року справа надійшла до Онуфріївського районного суду.

Ухвалою суду від 04.10.2022 року позовну заяву ОСОБА_2 , від імені якої діє представник, адвокат Мірошник М.О., до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 24.10.2022 року відкрито провадження у справі за даним позовом та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті з повідомленням (викликом) учасників справи. В клопотанні представника позивача, адвоката Мірошника М.О. про витребування доказів відмовлено.

В судовому засіданні 22.11.2022 року відповідач заявив клопотання та підтримав раніше подане до суду клопотання про надання строку для примирення подружжя, просив клопотання задовольнити з підстав зазначених у ньому та додатково зазначив, що має надію, що позивач повернеться з-за кордону в Україну та можливо сторони примиряться.

Протокольною ухвалою, на підставі ч.5 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалив про надання позивачу дозволу подати додаткові пояснення щодо клопотання відповідача про надання строку для примирення подружжя, оскільки це необхідно для розгляду заявленого клопотання та розгялду справи по суті.

13.12.2022 року позивач та її представник, адвокат Мірошник М.О. в судове засідання не з`явилися, однак 25.11.2022 року від представника позивача на електронну пошту суду надійшли додаткові пояснення по справі разом з доданими до них фотографіями. Представник позивача, за погодженою позицією із позивачем, просив відмовити у задоволенні заяви відповідача про надання строку на примирення сторін. Заявлені позовні вимоги задовольнити. Обгрунтовуючи свою позицію тим, що 23.11.2022 року отримано повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень щодо поданої відповідачем заяви про надання строку на примирення сторін, зазначена заява була доведена до відома позивача ОСОБА_2 . Надання строку для примирення сторін не підтримується позивачем в повному обсязі, надання такого строку буде грубим порушенням ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Надання строку для примирення не тільки не відповідатиме інтересам позивача, а й призвиде до продовження часу перебування у шлюбі, розірвання якого позивач просить у суду з липня 2022 року і фактично вважатиметься примусом до подальшого перебування у шлюбі.

Зазначені додаткові пояснення позивача оголошені судом в судовому засіданні та надана можливість відповідачу оглянути в судовому засіданні додані до них фотографії.

13.12.2022 року відповідач в судовому засіданні наполягав на задоволенні його заяви про надання строку для примирення подружжя.

Ознайомившись із поданою заявою про примирення та її доводами, заслухавши думку відповідача та оцінюючи доводи позивача, наведені в додаткових поясненнях, суд приходить висновку, що заява відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ч.3 ст. 55 СК України дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд справа №442/6319/16-ц, постанова від 30.05.2019р.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги категоричне заперечення позивача щодо надання строку на примирення подружжю, суд приходить висновку, що заява про надання строку на примирення є необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню, оскільки у поданій заяві та безпосередньо в судовому засіданні стороною відповідача не викладено жодної переконливої обставини, яка зумовлює потребу у наданні сторонам по справі строку для примирення.

Одночасно суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст.24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу. Отже, при категоричній незгоді позивача на примирення, суд вважає що надання такого строку на примирення буде суперечити ст.24 Сімейного кодексу України.

Таким чином, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для надання сторонам строку на примирення, а тому у поданій заяві про надання строку для примирення слід відмовити.

Керуючись ст. 24, 55-56, 111 СК України, ст. ст. 260-261, 353 ЦПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні заяви відповідача про надання строку для примирення подружжя, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Онуфріївського районного

суду Кіровоградської області В.В. Шульженко