03.03.2022 Єдиний унікальний номер 205/1855/21
Єдиний унікальний номер судової справи 205/1855/21
Номер провадження 2/205/1158/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2022 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09.03.2021 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення коштів.

Позов обґрунтований тим, що 08.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Олександрівною (далі - Нотаріус) вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6035, про стягнення із Позивача на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 131 069,04 грн. (далі Виконавчий напис).

На підставі Виконавчого напису у січні 2020 року приватним виконавцем Русецькою О.О. за заявою ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відкрито виконавче провадження № 64133193.

Оскільки Нотаріус при вчиненні Виконавчого напису керувалась постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) № 662 від 26 листопада 2014 року, яка визнана незаконною та нечинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, а також не врахувала спірність суми заборгованості, Виконавчий напис є незаконним.

На підставі викладеного позивач просить визнати Виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 05.05.2021 року, стягнути з Відповідача на його користь відраховані із його доходів грошові кошти в сумі 2 371,76 грн.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.

29 квітня 2021 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник ТОВ «Вердикт Капітал» в особі генерального директора Іжаковського О.В., заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що виконавчий напис нотаріуса вчинено відповідно до чинного законодавства та за фактом подання стягувачем документів нотаріусу, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Нотаріусу для вчинення виконавчого напису було надано документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначає жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Також у відзиві представник вказує, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 (а.с.103-108).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2021 року заяву Позивача про забезпечення позову задоволено зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса вчиненого приватним нотаріусом КМНО Буждиганчук Євдокією Олександрівною 08.12.2020р. за №6035 (а.с.61-62).

У судове засідання учасники судового процесу не з`явилися.

Від представника позивача адвоката Криволапової Н.С. надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» у судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа: приватний виконавець Русецька О.О. у судове засідання не з`явилася. Про час, дату та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.О. письмово просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає можливим розглядати справу у відсутності учасників справи, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ході судового розгляду встановлено, що 08 грудня 2014 року на підставі Анкети-заяви на отримання кредиту між ПАТ «Альфа-Банк» та Позивачем укладено кредитний договір № 500966342, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 38 310,70 грн. зі строком повернення до 09.12.2019 року включно, а позичальник зобов`язується повністю повернути Банку одержану суму кредиту та сплатити проценти за користування грошовими коштами на умовах та в порядку, передбачених Договором (а.с.16,17).

Відповідно до графіку сплати платежів за кредитним договором дату останнього чергового платежу встановлено 09.12.2019 року (а.с.19).

Положеннями ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Із копії претензій від 02.11.2020р. вбачається, що правонаступником ПАТ «Альфа-Банк» було ТОВ «Кредитні Ініціативи» на підставі договору факторингу № 1 від 21.06.2016р., правонаступником якого було ТОВ «ФК «ІНВЕСТХІЛЛС ВЕСТА» на підставі договору факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018р., правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору факторингу №16.01.2019 від 16.01.2019р. (а.с.20-21).

Однак, матеріали справи не містять вищевказаних договорів та додатків до них, що позбавляє можливості суд встановити факт відступлення прав вимоги саме за договором № 500966342 від 08 грудня 2014 року.

Судом встановлено, що 08 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6035, відповідно до якого із ОСОБА_1 за кредитним договором № 500966342 від 08.12.2014 року, укладеним з ПАТ «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого було ТОВ «Кредитні Ініціативи» на підставі договору факторингу № 1 від 21.06.2016р., правонаступником якого було ТОВ «ФК «ІНВЕСТХІЛЛС ВЕСТА» на підставі договору факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018р., правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору факторингу №16.01.2019 від 16.01.2019р., стягнуто заборгованість у розмірі 130 069,04 грн., з яких: 36 308,96 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 7 653,74 грн. строкова заборгованість за сумою кредиту, 86 106,34 грн. сума заборгованості за відсотками та комісіями.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 року по 02.11.2020 року. Також за вчинення виконавчого напису нотаріусом з позивача на користь відповідача стягнуто 1000,00 грн. Виконавчий напис вчинено на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 (а.с.12).

На підставі вищезазначеного Виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем ВО Дніпропетровської області Русецькою О.О. відкрито виконавче провадження № 64133193.

У вказаному виконавчому провадженні постановою приватного виконавця Русецької О.О. від 20.01.2021 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи позивача (а.с.59-60). У постанові зазначено, що ОСОБА_1 отримує дохід у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ВЕГА-П», та реквізити виконавця для перерахування коштів.

Відповідно до платіжного доручення № 2037 від 22.03.2021 року ТОВ «ВЕГА-П» перерахувало 966 грн. приватному виконавцю Русецькій О.О. згідно постанови від 20.01.2021 року № 64133193 за ОСОБА_1 (а.с.86).

Згідно з листом відділу з питань відрахувань з пенсій Управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного Фонду України за вищевказаною постановою приватного виконавця від 20.01.2021 року у виконавчому провадженні № 64133193 про стягнення заборгованості на користь ТОВ «Вердикт Капітал» з пенсії ОСОБА_1 відраховано у лютому 2021 року 702,88 грн. та у березні 2021 року 702,88 грн. (а.с.87).

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Відповідно до пунктів 1, 2 Глави 12 Порядку виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, то він має бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріального документа.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Крім того, пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису нотаріуса, під час його вчинення Нотаріус керувалася статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172.

Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Перелік доповнено вказаним пунктом на підставі Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ від 26 листопада 2014 р. № 662.

При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014р. в частині, зокрема, доповнення Переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Таким чином, Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі.

Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір № 2006-000195ФО066Бур від 27 грудня 2006 року не був нотаріально посвідчений.

Враховуючи викладене, правова підстава для вчинення спірного Виконавчого напису на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172, відсутня.

Окрім того, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 88 цього Закону України визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Разом з тим, стороною відповідача не було надано суду в порушення положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, належних і допустимість доказів в обґрунтування того, що сума заборгованості утворилась за період часу з 16 січня 2019 року по 02 листопада 2020 року, про що зазначено у виконавчому написі.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

З наданих Нотаріусу документів для вчинення Виконавчого напису не вбачається право вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за кредитним договором № 500966342 від 08 грудня 2014 року, оскільки взагалі не надано Договору про відступлення прав вимоги, а також не долучено додатку, в якому визначені позичальники, до яких відповідач отримав право вимоги.

Положення ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Враховуючи приписи ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Щодо вимог про стягнення коштів в сумі 2 371,76 грн. відрахованих з заробітної плати та пенсії Позивача, суд зазначає наступне.

У разі визнання виконавчого напису нотаріуса або іншого виконавчого документу, таким що не підлягає виконання повинна відбутися реституція сторін, тобто повернення в першочерговий стан.

Частиною першою статті 1212 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до частини другої статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Частиною третьою статті 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

- повернення виконаного за недійсним правочином;

- витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

- повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

- відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17).

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Крім того, згідно з пунктом 3 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17).

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.08.2018 у справі № 334/2517/16-ц та від 13.01.2021 у справі № 539/3403/17).

Подібний висновок також сформульовано у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 910/16334/19.

Оскільки судом визнано виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, то наявні підстави для повернення відповідачем грошових коштів позивачу на підставі ст.1212 ЦК України, сплачених за спірним виконавчим написом.

Як встановлено в ході розгляду справи, у виконавчому провадженні № 64133193, відкритому на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, з позивача на користь відповідача стягнуто 2 371,76 грн.

Оскільки виконавчий напис нотаріуса судом визнано таким, що не підлягає виконанню, відпала підстава, на якій з позивача стягнуто грошові кошти.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 2 371,76 грн.

Отже, суд задовольняє позов ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 2270 грн. (а.с. 48-49, 58).

Окрім того, позивачем при подані позову заявлено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6242,50 грн.

У письмовому клопотанні представник відповідача заперечував щодо стягнення суми витрат на правову допомогу адвоката, обґрунтовуючи заперечення тим, що до позивачем не подано належних та допустимих доказів, які б підтверджували оплату правничої допомоги.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 6242,50 грн. позивачем надано: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.41), ордер (а.с.40), договір про надання правничої допомоги від 16.02.2021 року (а.с.38-39), додаток № 1 до вищевказаного договору, який містить детальний опис наданих послуг (а.с.45), акт приймання-передачі наданих послуг № 1 до зазначеного договору (а.с.46), квитанцію до прибуткового касового ордера № 1 від 04.03.2021 року (а.с.47).

Отже, враховуючи, що витрати позивача на правову допомогу адвоката в розмірі 6242,50 грн., заявлені при подані позову, документально підтверджені, суд дійшов висновку, що судові витрати ОСОБА_1 на правничу допомогу адвоката в указаному розмірі підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 15, 16, 18, 512 ЦК України, ст.ст.39,50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 2, 4, 10, 12, 80, 81, 137, 141, 223, 247, 265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення коштів задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокії Олександрівни від 08.12.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 6035, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості в сумі 131 069,04 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) грошові кошти в сумі 2 371,76 грн. (дві тисячі триста сімдесят одна гривня 76 копійок) в порядку повернення стягнутої суми за виконавчим написом № 6035 від 08.12.2020 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Олександрівною,

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) та витрати на правову допомогу в сумі 6 242,50 грн. (шість тисячі двісті сорок дві гривні 50 копійок) .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г. Остапенко