Справа № 592/2079/21
Провадження № 2-др/592/28/22

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Алфімової І. В. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми заяву позивачки ОСОБА_1 про додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю, -

В С Т А Н О В И В :

30.06.2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми із заявою про додаткове рішення, в якій вона зазначила про те що відповідно до рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.12.2021 року був частково задоволений її позов до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні спільної земельної ділянки площею 52 м ? , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а ще відповідача було зобов`язано звільнити зазначену земельну ділянку від старих меблів, ящиків, відер, палок, лопат, граблів. Разом із тим, судом не було вирішено питання щодо її позову в частині зобов`язати ОСОБА_2 використовувати спільну земельну ділянку тільки для проходу і заїзду автотранспорту . Відсутність рішення суду в цій частині продовжує створювати для неї та членів її сімї перешкоди у користуванні спільною земельною ділянкою, оскільки відповідач на спільній частині двору встановив саморобний столик, на якому поставив ящики із квітами, звів огорожу із дерев`яних палок, облаштував пісочницю, поклав впродовж двору дерев`яну балку, тобто замість предметів, які суд зобов`язав його прибрати, встановив нові предмети, які взагалі перекрили їм проїзд до їхньої частини двору. Зазначене підтверджується фотознімками загального двору станом на 27.06.2022 року. З огляду на зазначене, вона вважає, що спір щодо користування спільним двором подовжується, що призведе в подальшому до її звернення до суду із новими вимогами про звільнення спільної земельної ділянки від нових речей. Вона вважає, що на цей день маються підстави для ухвалення додаткового рішення щодо її вимог до ОСОБА_2 про зобов`язання його використовувати спільну земельну ділянку тільки для проходу і заїзду автотранспорту. Вона звертає увагу суду на те, що у відповідача ОСОБА_2 мається окрема земельна ділянка, площею 474 м ? , з урахуванням площі під будинком, яку він використовує на свій розсуд. Вона вважає, що на зазначеній ділянці відповідач має можливість поставити будь-які споруди та розмістити майно, прибравши його із спільного двору. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і надавали пояснення, не ухвалено рішення. На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, вона просила ухвалити додаткове рішення щодо її вимог до ОСОБА_2 та зобов`язати його використовувати спільну земельну ділянку, площею 52 м ? , за адресою: АДРЕСА_1 тільки для проходу і заїзду автотранспорту (вхідний № 12084/22 від 30.06.2022 року) (т. 2 а. с. 132, 133) .

25.11.2022 року представниця позивачки ОСОБА_1 адвокат Сукач Лариса Степанівна надіслала на електронну адресу Ковпаківського районного суду м. Суми заяву, в якій вона просила справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та за заявою представниці відповідача ОСОБА_2 адвоката Нежевело В. В. про стягнення судових витрат, призначену на 28.11.2022 року, слухати без її участі та без участі ОСОБА_1 . Заяву ОСОБА_1 підтримують в повному обсязі, із заявою ОСОБА_5 не згодні (вхідний № Еп-9343/22 від 28.11.2022 року) (т. 2 а. с. 211) .

28.11.2022 року представниця відповідача ОСОБА_2 адвокат Нежевело Валентина Вікторівна надала до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заяву про проведення судового засідання 28.11.2022 року, в якій вона просила суд розгляд заяви представниці відповідача адвоката Нежевело В. В. про ухвалення додаткових рішень по справі № 592/2079/21 у судовому засіданні 28112022 року провести без участі безпосередньо відповідача ОСОБА_2 та без участі представників сторони відповідача адвоката Нежевело В. В. , адвоката Цуркана В. І. (вхідний № 25816 від 28.11.2022 року) (т. 2 а. с. 212) .

В судове засідання треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не прибули. Про місце, дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. Їхнє неприбуття не перешкоджає розгляду заяви (т. 2 а. с. 209) .

Ознайомившись із заявою позивачки ОСОБА_1 про додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.12.2021 року у справі № 592/2079/21 провадження № 2/592/992/21 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю, було задоволено частково. Було ухвалено усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 52 м ? , яка перебуває в її спільному користуванні з відповідачем ОСОБА_2 . Було ухвалено зобов`язати ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку спільного користування площею 52 м ? за адресою: АДРЕСА_1 , від старих меблів, ящиків, відер, палок, лопат, граблів та інших речей. Було ухвалено стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3100,00 грн. . Було ухвалено стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 908,00 грн. . Рішення набрало законної сили 28.06.2022 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/101691492, https://reyestr.court.gov.ua/Review/102015103) (т. 1 а. с. 212-221, т. 2 а. с. 28-40) .

Постановою Сумського апеляційного суду від 28.06.2022 року у справі № 592/2079/21, провадження № 22-ц/816/362/22 апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Нежевело Валентини Вікторівни було задоволено частково. Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.12.2021 року було змінено, виключивши з третього абзацу резолютивної частини рішення слова та інших речей . Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.12.2021 року в частині розподілу судових витрат було скасовано. Було ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 454 грн. судового збору за подання позовної заяви та 1550 грн. витрат за надану правничу допомогу в суді першої інстанції. В іншій частині рішення суду було залишено без змін. Постанова набрала законної сили 28.06.2022 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/104960579, https://reyestr.court.gov.ua/Review/104964040) (т. 2 а. с. 115-119) .

Із змісту рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.12.2021 року у справі № 592/2079/21 провадження № 2/592/992/21 вбачається дослівно: Що стосується позовної вимоги про усунення ОСОБА_1 перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 52 м ? , яка перебуває в її спільному користуванні з відповідачем ОСОБА_2 та зобов`язати його використовувати спільну земельну ділянку тільки для проходу і заїзду автотранспорту, то суд дійшов наступного висновку. Суд не має право забороняти щось на майбутнє з двох причин. По-перше: для захисту права суду необхідний факт його порушення, а чи відбудеться це у майбутньому невідомо. По-друге: способи захисту порушеного права не абстрактні та формулюються позивачем як завгодно, а визначені виключно законом. Тому, якщо законом не передбачено такого способу захисту права як зобов`язати відповідача вчиняти певні дії в майбутньому , то у задоволенні такої позовної вимоги суду слід відмовити. При цьому виходити за межі позовних вимог і застосувати інший спосіб захисту порушеного права не заявлений позивачем суд не має права. Навіть якщо порушення права позивача очевидне. Оскільки позивачкою ОСОБА_1 не було надано суду доказів того, що відповідач ОСОБА_2 перешкоджає використовувати спільну земельну ділянку тільки для проходу і заїзду автотранспорту, відтак суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позовної вимоги про усунення ОСОБА_1 перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 52 м ? , яка перебуває в її спільному користуванні з відповідачем ОСОБА_2 та зобов`язати його використовувати спільну земельну ділянку тільки для проходу і заїзду автотранспорту, слід відмовити. (т. 1 а. с. 220, 220/зв, т. 2 а. с. 39/зв) .

Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Отже, рішення суду повинно бути повним, тобто повинно вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, пов`язані із розглядом спору. Способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення. Додаткове рішення може бути ухвалене лише тим складом суду, що ухвалив рішення в даній справі, за наявності однієї або кількох підстав, що наведені нижче: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд повинен вирішувати усі заявлені позовні вимоги, зокрема, й ті, щодо яких сторони не подавали доказів чи пояснень. В такому разі суд в задоволені цих вимог повинен відмовити за недоведеністю. Ухвалюючи рішення, суд повинен враховувати первісні вимоги, а також усі уточнення (доповнення або зміни) до них, які заявлялися в судовому засіданні; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати. Цей недолік рішення суду унеможливлює його примусове виконання. Необхідність постановлення додаткового рішення може виникнути тоді, коли суд позов задовольнив. Коли суд у позові відмовив, не виникає необхідності стягувати гроші або передавати майно; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Питання про розподіл судових витрат вирішується судом одночасно із ухваленням рішення суду. В мотивувальній частині рішення суд повинен визначити склад цих витрат та як вони розподіляються між сторонами. В резолютивній частині рішення зазначається хто і на чию користь сплачує ці судові витрати. Додаткове рішення може бути ухвалене і тоді, коли суд вирішив питання про розподіл судових витрат лише частково. Додаткове рішення не може бути ухвалене на підставі додаткового поданих доказів про розмір та склад судових витрат. Так, не допускається подання документів, що підтверджують, наприклад, розмір витрат на правову допомогу, і їх включення до складу судових витрат після ухвалення рішення; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до цієї статті, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць; 2) присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; 3) відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, у межах суми стягнення за один місяць; 4) поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника; 5) відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала; 6) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб; 7) примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу; 8) встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України; 9) надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку; 10) видачу або продовження обмежувального припису. В цих випадках суд зобов`язаний допустити негайне виконання не залежно від надходження відповідного клопотання від зацікавлених осіб. Заяву про ухвалення додаткове рішення може бути подано після проголошення рішення і до закінчення строку на виконання рішення. Постановлення додаткових ухвал законом не передбачено. Ініціатива постановити додаткове рішення може виходити від суду або від будь-кого з осіб, які беруть участь у справі. Заява про ухвалення додаткового рішення подається в копіях відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Копія заяви надсилається особам, які беруть участь у справі одночасно з судовою повісткою. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов`язковою. За змістом додаткове рішення повинно відповідати загальним вимогам, які передбачені для рішення суду, тобто повинно містити вступну, описову, мотивувальну і резолютивні частину. Однак суд обмежується аналізом лише тих обставин, які стосуються підстав для ухвалення додаткового рішення. В описовій частині суд повинен додатково зазначити коли було ухвалене рішення, яке доповнюється додатковим рішенням. В резолютивній частині суд вирішує лише ті питання, які викликали необхідність ухвалення додаткового рішення. При цьому резолютивна частина додаткового рішення не повинна повторювати змісту резолютивної частини основного рішення, тобто того, яке доповнюється. На виконання додаткового рішення видається окремий виконавчий лист. Додаткове рішення є самостійним об`єктом оскарження. На це рішення може бути подано апеляційну чи касаційну скаргу окремо від рішення суду. В такому випадку можлива ситуація, коли рішення суду вступає в силу окремо і раніше, ніж додаткове рішення. Проте в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судове рішення в цивільній справі № 14 від 18.12.2009 року наголошено на тому, що якщо рішення суду оскаржується і одночасно порушене питання про ухвалення додаткового рішення, суд повинен спочатку ухвалити додаткове рішення, а потім надсилати справу для перегляду до суду вищої інстанції. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Відповідно п. 20 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови ухвалити додаткове рішення. Згідно ч. 3 ст. 365 ЦПК України, якщо під час вивчення матеріалів справи суд виявить нерозглянуті зауваження на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами, нерозглянуті письмові зауваження щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Таким чином, оскільки судом було ухвалено рішення стосовно усіх позовних вимог позивачки, з приводу яких сторони подавали докази і давали пояснення, оскільки судом було вирішено питання про судові витрати сторони позивача, відтак суд дійшов висновку про те, що у задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю слід відмовити та слід відмовити в прийнятті додаткового рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 258-261, 263, 268, 270, 273, 353, 365 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю, відмовити.

Відмовити позивачці ОСОБА_1 в ухваленні (прийнятті) додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю.

Ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови ухвалити додаткове рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Складання повного тексту ухвали, залежно від складності справи, може бути відкладено на строк не більш як п`ять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Суддя І.Г. Бичков