ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6131/21 Номер провадження 22-ц/814/1137/22Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж.В. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.

імена (найменування) сторін:

позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк»

відповідач: ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк»

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2022 року у складі судді Кузіної Ж.В.

по справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2021 року представник АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду із вказаним позовом та просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № Б/Н від 04.07.2017 року, яка станом на 14.10.2021 складає 17506,24 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 04.07.2017 року ОСОБА_1 приєднався до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк» (правонаступником якого є АТ «Акцент-Банк») з метою укладення кредитного договору та отримання кредитної картки. На підставі даної Анкети-Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 кредит у розмірі, відповідно до умов договору. В свою чергу ОСОБА_1 належним чином умов договору не виконав, в зв`язку з чим станом на 14.10.2021 рік утворилася заборгованість в розмірі 17506,24 грн., яка складається з 14128,12 грн. заборгованості за кредитом, 3378,12 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2022 року в задоволенні позову АТ «Акцент-Банк» відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не надано належних і допустимих доказів того, що сторонами договору узгоджені істотні умови договору, а саме матеріали справи не містять підтверджень, що саме з долученим до матеріалів справи витягом з тарифів та витягом з умов і правил відповідач ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету, тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили в письмовому вигляді відповідальність у вигляді відсотків за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Окрім того, з матеріалів справи не вбачається, яку карту було отримано ОСОБА_1 , тому посилання на витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» судом визнано безпідставним.

Також, місцевий суд, проаналізувавши дані, що містяться у розрахунку зазначив, що за період з 04 липня 2017 року по 11 жовтня 2021 року використано 16000 грн. кредитних коштів і повернуто на картковий рахунок 22 239 грн., тому внесені боржником кошти на картковий рахунок визнано такими, які внесені у рахунок погашення тіла кредиту.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив представник «Акцент-Банк», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що відповідач підписавши Анкету-заяву приєднався до Умов і правила надання банківських послуг та зобов`язався регулярно знайомитися зі змінами до них на сайті Банку.

Розрахунком заборгованості підтверджено, що відповідач користувався кредитними коштами, тому ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг в А-банку та погодився з ними.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції .

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, 04.07.2017 року ОСОБА_1 приєднався до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк» з метою укладення кредитного договору та отримання кредитної картки (а. с. 7).

На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 04.07.2017 року, яка підписана сторонами, відповідач підтвердив своїм підписом, що згодний з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами, що розміщені на офіційному сайті Банку https://abank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

25.04.2018 року змінено організаційно-правову форму та назву позивача з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на Акціонерне товариство «Акцент-Банк».

Згідно з наданим банком розрахунком станом на 14 жовтня 2021 року утворилась заборгованість у сумі 17 506 грн. 24 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 14 128 грн. 12 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 3378 грн. 12 коп. (а. с. 5-6).

На обґрунтування позову банк надав також витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "Акцент-Банк", які не підписані відповідачем (а. с. 7 (зворотня сторона) -11).

Анкета-заява про приєднння до умов та правил надання банківських послуг, підписана ОСОБА_1 , містить лише його анкетні дані та контактну інформацію, та не містить жодних даних про умови кредитування.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "Акцент-Банк", які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, у анкеті-заяві відповідача не визначена процентна ставка та не зазначено яку карту було отримано відповідачем, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Окрім того, згідно розрахунку заборгованості встановлено, що за період з 04 липня 2017 року по 11 жовтня 2021 року ОСОБА_1 використано 16000 грн. кредитних коштів і повернуто на картковий рахунок 22 239 грн., тому внесені боржником кошти на картковий рахунок місцевим судом визнано такими, які внесені у рахунок погашення тіла кредиту.

Колегія суддів, погоджується з даним висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у самому договорі).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача https://abank.com.ua/terms можуть змінюватися самим АТ «Акцент-Банк», тобто кредитор може додати до позовної заяви витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в Акцент-Банку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг в Акцент-Банку, наданий банком витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в Акцент-Банку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Банк, пред`являючи вимоги про стягнення кредитної заборгованості, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складову його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками.

Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, Банк посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в «АТ «Акцент-Банк», які розміщені на банківському сайті як невід`ємні частини спірного договору.

Колегія суддів, з огляду на вищевикладене вважає, що надані позивачем докази не дають підстав для висновків про відсутність існування між сторонами взаємних прав та обов`язків, проте і не підтверджують належного погодження між сторонами умов кредитування, адже як вбачається з матеріалів справи, Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» не містить підпису відповідача.

Також є правильними висновки суду першої інстанції про те, що додані до позову АТ «Акцент-Банк» Умови та Правила надання банківських послуг в Акцент-Банку з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в документі про умови кредитування, який безпосередньо підписаний позичальником і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 та у постановах Верховного Суду від 09.10.2019 у справах № 481/1243/16-ц, № 175/4634/15-ц, № 330/1607/16-ц.

Підстав відступити від вказаних правових висновків під час розгляду справи, що переглядається, апеляційним судом не встановлено.

Відмовляючи у стягненні з відповідача на користь банку заборгованості за кредитом у сумі 14128,12 грн., місцевий суд, проаналізувавши дані, що містяться у розрахунку, встановив, що за період з 04 липня 2017 року по 11 жовтня 2021 року ОСОБА_1 використано 16000 грн. кредитних коштів і повернуто на картковий рахунок 22 239 грн.

Оскільки позивачем суду не надано належних і допустимих доказів того, що сторонами договору узгоджені у встановлений законом спосіб питання нарахування і сплати відсотків за користування кредитними коштами, то усі кошти, які внесені боржником на картковий рахунок, суд першої інстанції прийшов до висновку, що дані кошти слід вважати такими, що внесені у рахунок погашення тіла кредита.

Доводами апеляційної скарги, даний висновок місцевого суду не спростований.

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Надана до апеляційної скарги банківська виписка, колегією суддів до уваги не приймається, оскільки вона розрахована за період з 04.07.2017 по 22.02.2022 (після ухвалення рішення місцевого суду) та вказана карта номер НОМЕР_1 . Проте, будь-яких доказів того, що дана карта належить ОСОБА_1 позивачем не надано.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді : С.А. Гальонкін

Л.М. Хіль