ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6780/22 Справа № 203/3768/21 Суддя у 1-й інстанції - Єдаменко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Максюта Ж.І.

суддів Свистунова О.В., Пищида М.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гусакової Оксани Борисівни на додаткове рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про припинення права власності та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06 липня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено; припинено право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 шляхом повернення її у власність ОСОБА_1 внаслідок визнання недійсним договору дарування квартири, посвідченого 10 січня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського МНО Отроцюк О.В., за реєстром № 17; визнано ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 ; стягнуто з ОСОБА_2 на користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 862 грн.

13 липня 2022 року від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на оплату правової допомоги адвоката, в якому представник позивача просив стягнути з відповідачки 25 000 грн., сплачених адвокату. На підтвердження своїх вимог представником позивача було надано договір про надання правової допомоги №63 від 27.07.2021, акт виконаних робіт №1 від 07.07.2022 та квитанції про оплату послуг адвоката загальним розміром 25 000 грн. (а.с.137-145)

Додатковим рішенням Кіровський районний суд м. Дніпропетровська від 04.08.2022 року у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу було відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням, представник позивачки ОСОБА_3 звернулась до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просила додаткове рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.08.2022 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання представника позивача ОСОБА_3 щодо стягнення судових витрат на оплату правової допомоги адвоката в суму 25 000,0 грн.

В обґрунтування своїх доводів представник позивачки зазначила, що в позовній заяві зазначено, що позивач очікує понести витрати на правову допомогу пов`язані із розгляду цієї справи в розмірі 30 000 грн., відповідно до умов договору про надання №63 від 27 липня 2021 року, а тому згідно з положеннями ч.8 ст.141 ЦПК України, докази сплати витрат на правничу допомогу позивачем буде подано до закінчення судовий дебатів або протягом п`яв днів після ухвалення рішення суду, що суд першої інстанції не взяв до уваги.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. (ас.168)

Відповідач не скористався своїм правом надати до суду відзив на апеляційну скаргу.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 10 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. (а.с.1-7)

16.11.2022 року позивачкою було змінено предмет позову і позивачка просила суд про повернення майна внаслідок визнання правочину недійсним та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.(а.с.64-70)

Заочним рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06 липня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про припинення права власності та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням були задоволені.

13 липня 2022 року позивачка через свого представника ОСОБА_3 надала до суду клопотання про доручення доказів понесення витрат на правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення в цій частині. (а.с.137-138)

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи в поданій позивачем позовній заяві(а.с.8-9) заявлялись вимоги про відшкодування витрат на оплату правової допомоги, проте попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, які позивач очікував понести у зв`язку з оплатою правової допомоги позивачем наданий не був.

В ході судових дебатів представник позивача не порушувала питання про необхідність відшкодування витрат на оплату правової допомоги та в ході розгляду справи не робила заяв в порядку, визначеному ст.246 ЦПК України, щодо наміру подати заяву про стягнення витрат на оплату правової допомоги.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

З цього приводу Верховним Судом притримується позиція, що право на відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи.

Так, у ряді постанов Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14.12.2021, № 905/716/20 від 08.04.2021, № 916/2087/18 від 31.03.2021, № 922/3812/19 від 10.12.2020 зазначається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Крім того, у справі №922/676/21 окремо звертається увага, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до позовної заяви та до уточненої позовної заяви, позивачем розрахунок попередніх витрат не надавався (що порушує вимоги ч.1 ст.134 ЦПК України), протягом усього розгляду справи та в дебатах, представник позивача не просила суд стягнути витрати на правову допомогу та не надала розрахунку таких витрат, крім того, клопотання про доручення доказів понесення втрат на правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення в цій частині було надано до суду 13.062022 року, тобто на 8 день після ухвалення рішення суду першої інстанції, що порушує вимоги ч.8 ст.141 ЦК України.

З цих підстав, колегія судів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Доводи апелянта наведені ним в апеляційній скарзі не спростовують правильність та визначенність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують висновки суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гусакової Оксани Борисівни - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя : Ж.І.Максюта

Судді: О.В. Свистунова

М.М. Пищида