Номер провадження: 22-ц/813/7281/22
Справа № 496/4182/20
Головуючий у першій інстанції Пендюра Л. О.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

24.06.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді Дришлюка А.І. дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 14 лютого 2022 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Нерубайська сільська рада Одеського району Одеської області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Біляївського районного суду Одеської області із позовними вимогами не чинити їй перешкод у користуванні земельною ділянкою спільного користування. Свої вимоги мотивує тим, що вона є правонаступником померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та відповідачка по справі проживали в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 відповідно, які раніше складали одну садибу. За час проживання у будинку АДРЕСА_1 сім`я ОСОБА_5 користувались земельною ділянкою шириною 4 м. для проїзду від АДРЕСА_1 до свого подвір`я. В 2003 році будинок АДРЕСА_2 придбала відповідачка ОСОБА_1 , після чого у них стали постійно виникати суперечки щодо користування вказаною земельною ділянкою. Рішенням Нерубайської сільської ради від 29.04.2004 року спірну земельну ділянку шириною 4 м. було визнано земельною ділянкою спільного користування для проходу та проїзду сторін до своїх осель. ОСОБА_3 за життя зверталась до суду за захистом своїх порушених прав. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 28 листопада 2005 року визнано частково недійсним рішення Нерубайської сільської ради №466/19 від 18.08.2004 року та державний акт на право власності на земельну ділянку НА №084387 від 26.11.2004 року, щодо передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки спільного користування шириною 4 м, для проходу та проїзду до своїх осель мешканців будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 ; зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_3 у користуванні вказаною земельною ділянкою для проходу та проїзду останньої до своєї оселі в АДРЕСА_1 ; зобов`язано ОСОБА_1 зняти ворота огорожі від АДРЕСА_1 , для забезпечення вільного проходу та проїзду ОСОБА_3 до своєї оселі; зобов`язано Нерубайську сільську раду Біляївського району встановити межові знаки з визначенням границь земельної ділянки спільного користування та дійсних границь суміжних земельних ділянок АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , які належать сторонам з урахуванням їх фактичного використання.

На виконання вказаного рішення 17.01.2007 року було видано виконавчий лист № 2-1151 та в 2007 році державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з зазначенням в постанові у зв`язку із виконанням рішення суду. Після отримання спадщини позивачці стало відомо, що відповідачка знову вчиняє дії, що порушують її права, а саме встановлено ворота з АДРЕСА_1 які зачинені на замок тим самим перекрила земельну ділянку спільного користування шириною 4 м. Крім цього, відповідачка на земельній ділянці спільного користування облаштувала клумби та висадила рослини, построїла кам`яну стіну, чим позбавила її доступу до оселі. Із-за вказаних протиправних дій відповідачки вона позбавлена можливості користуватись своєю власністю (а.с. 1-10).

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 14 лютого 2022 року позовні вимоги вирішено задовольнити (а.с. 63-66).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася із апеляційною скаргою, зазначаючи, що не погоджується із оскаржуваним рішенням, оскільки на думку апелянта, позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження наявності порушення зі сторони відповідача її прав та інтересів. Апелянт також стверджує, що позовна заява ОСОБА_2 взагалі мала бути повернено судом першої інстанції, адже Біляївським районним судом Одеської області вже розглядалася аналогічна справа та 28 листопада 2005 року було ухвалено відповідне рішення (справа № 2-1151/2005) (а.с. 69-78).

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення ухвлено14 лютого 2022 року, апеляційну скаргу було направлена засобами поштового зв`язку на адресу суду лише 19 травня 2022 року (згідно конверту наявного в матеріалах справи), тобто із пропуском строку апеляційного оскарження. Однак апелянт звертається до суду із клопотанням про поновлення пропущеного строку, зазначаючи, що повний текст оскаржуваного рішення було отримано 19 квітня 2022 року. В матеріалах справи наявний лише супровідний лист щодо направлення ОСОБА_1 копії рішення із зазначенням дати відправки 30 березня 2022 року, та будь-які відомостей щодо дати отримання матеріали справи не містять.

Враховуючи вищенаведене та відповідно положення ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, апеляційний суд приходить до висновку про поновлення апелянту строку апеляційного оскарження та необхідності відкриття апеляційного провадження.

Разом з тим, апелянтом не було сплачено судовий збір за звернення до суду із апеляційною скаргою на рішення суду. Згідно п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. Тобто апелянту слід було заплатити судовий збір у розмірі 1260,0 грн (840*150%).

Таким чином, апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України: апелянт не надав докази підтвердження сплати суми судового збору за подання до суду апеляційної скарги або документи, які підтверджують звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір відповідно до ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року сплачується через банківські установи, чи поштовим відділенням зв`язку за рахунок платника. У призначенні платежу платник повинен вказати слова «судовий збір», код ЄДРПОУ суду, до якого він звертається, пункт з таблиці ставок судового збору, за яким визначено розмір судового збору.

Отримувач коштів - УК у м. Одесі/Малиновськ. р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526

Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0015757

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Відповідно до ст. ст. 185, 357 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, а також у разі несплати судового збору, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє апелянта та надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись 175, 177, 185, ч. 4 ст. 356, 357 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 14 лютого 2022 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Нерубайська сільська рада Одеського району Одеської області про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Повідомити апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити апелянту, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суддею буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст.ст. 185, 357 ЦПК України.

В процесі розгляду справ Одеським апеляційним судом застосовуються Правила організації ефективного цивільного судочинства, затверджені Радою суддів України №14 від 28.02.2020 року, з текстом яких можна ознайомитися за посиланням: https://oda.court.gov.ua/sud4813/inshe/3/1163581/

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак в частині визначення судових витрат може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк