Провадження № 2/522/5468/22
УХВАЛА

05 грудня 2022 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИЛА:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Мурзенка М. В. від 22 вересня 2022 року указану цивільну справу передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси з посиланням на ч. 6 ст. 28 УПК України, оскільки зареєстроване у встановленому порядку місце проживання відповідача невідоме, а згідно з постановою Приморського районного суду м. Одеси від 28.10.2019, якою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, місцем заподіяння шкоди є: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Приморського району міста Одеси.

Дослідивши матеріали позовної заяви, перевіряючи підсудність справи Приморському районному суду м. Одеси, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Статтею 28 ЦПК України визначено підсудність справ за вибором позивача.

Підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів.

Тобто, законодавець передбачив можливу альтернативну підсудність розгляду окремих категорій цивільних справ і наділив правом вибору звернення до суду виключно позивача, що узгоджується з висновком, викладеним Верховним Судом, зокрема, в постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19).

Як слідує з позовної заяви, Приватне акціонерне товариство страхова компанія «Теком» звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, обґрунтовуючи підсудність даної справи цьому суду тим, що останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача є: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.09.2022 матеріали позовної заяви передано на розгляд за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси з посиланням на ч. 6 ст. 28 ЦПК України, оскільки місцем заподіяння шкоди є: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Приморського району міста Одеси.

Відповідно до ч. 6 ст. 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Однак, на правовідносини у даній справі не розповсюджується положення ч. 6 ст. 28 ЦПК України, яка передбачає право пред`явлення позову про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, за місцем заподіяння шкоди, оскільки своє право на отримання страхового відшкодування позивач мотивував, зокрема, статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», якими передбачено право вимоги страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних витрат, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З вищенаведеного слідує, що спір не стосується самого місця дорожньо-транспортної пригоди та не є спором про відшкодування шкоди.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Разом з тим, суд зазначає, що ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України". Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище слідує, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Таким чином, суд дійшов висновку, що справу слід повернути за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси.

Керуючись ст. ст. 31, 260, 261, 353, 354, -

УХВАЛИЛА:

Матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування направити до Малиновського районного суду м. Одеси (65033, м. Одеса, вулиця Василя Стуса, 1a) за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її підписання.

Суддя Т. Ю. Федчишена