Справа № 553/2790/19
Провадження №2/405/1375/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2022 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Гаврилюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №553/2790/19 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) до ОСОБА_1 (зареєстр. за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Ленінського районного суду м. Полтави з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 03 лютого 2012 року, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 03.02.2012 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При цьому, при укладенні Договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідачапідтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк». Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Зазначив, що Банком на підставі Договору про надання банківських послуг відповідачу було відкрито картковий рахунок, що підтверджується випискою по рахунку, із початковим кредитним лімітом в розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, та надано відповідачу у користування кредитну картку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач ОСОБА_1 при укладанні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою Банку.При цьому, власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобіганню виникнення овердрафту, який відповідно до п.1.1.1.63 Умов є короткостроковим кредитом, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Зазначив, що свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбаченими Договором та в межах кредитного ліміту. Відповідач, в свою чергу, зобов`язалася:погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору, а у разі виникнення зобов`язань за Договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач ОСОБА_1 станом на 05.09.2019 року має заборгованість за кредитним договором, що становить 132 290 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 63 785 грн. 84 коп., заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 28 611 грн. 43 коп., заборгованості за нарахованою пенею за прострочене зобов`язання в розмірі 39 492 грн. 73 коп., заборгованості за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в розмірі 400 грн.

З огляду на зазначене вище, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг № б/н від 03 лютого 2012 рокув розмірі 132 290 грн., а також судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1 984 грн. 35 коп.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 03 грудня 2019 року зазначену справу передано до Ленінського районного суду м. Кіровограда за підсудністю.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 січня 2020 року справу прийнято до провадження та відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом в судове засідання учасників справи. Надано учасникам справи строк на подання заяв по суті справи.

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, судом був повідомлений належним чином, при цьому, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про отримання судової повістки 24.04.2022 року, про причини неявки суду не відомо, при цьому, відповідачем подано відзив на позовну заяву, який зареєстрований судом 27 лютого 2020 року за вх. № 5169, за яким просила відмовити позивачу АТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні позовних вимог та застосувати відносно вимог позивача позовну давність, мотивуючи тим, що всі викладені позивачемобставини є такими, що не відповідають дійсності, не мають на те правового підґрунтя, належного підтвердження, так як позивач не подав до суду документів, що між позивачем та відповідачем виникли кредитні відносини та що позивач надавав відповідачу кредитні грошові кошти.На обґрунтування своїх вимог позивач додав до позовної заяви: розрахунок заборгованості; копію заяви позичальника;Витяг з Тарифів банку та витяг з Умов та правил кредитування, та зазначив, що начебто відповідач отримав картковий кредит, і зазначені документи це підтверджують, однак,жодного доказу, який би підтверджував, що банківська картка видавалася відповідачу і що на цю картку зараховувалися банком грошові кошти, - надано не було. Також позивачем не було додано до позову підтвердження відкриття відповідачем рахунку, на який позивачем надавався картковий кредит та куди мали повертатися грошові кошти, не були також додані виписки із зазначеного рахунку про рух коштів на підтвердження існування боргу та його розміру.Розрахунок заборгованості, який поданий позивачем, - не відповідає дійсності і є одностороннім арифметичним відображенням позивачем певних сум, що не підтверджує існування тих чи інших фінансових операцій. Розрахунок заборгованості не може підтверджувати існування боргу, оскільки він не є первинним обліковим бухгалтерським документом, не відповідає ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідно не може підтверджувати існування тих чи інших фінансових операцій.Що стосується змін кредитного ліміту, на які відповідач, як то відображено у позові, дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за ініціативою та рішенням банку, то зазначила, що позивач до неї (відповідача) не має ніякого відношення, він не змінював ніякий ліміт і відповідна жодна зміна ліміту не може підтверджувати надання кредитних грошових коштів, що і лише є підставою для виникнення зобов`язання. Що стосується заяви-анкети, то потрібно зазначити, що вказаний документ не підтверджує видачу картки, її номер, надання грошовихкоштів на цю картку, відкриття рахунку і зарахування кредиту на цей рахунок. Наведене в позовній заяві твердження про підтвердження відповідачем своєї згоди на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ними Договір, є безпідставним.Вона (відповідач) не підписувала «Умови та правилами надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», працівники позивача її (відповідача) з ними не ознайомили, отже, вони не є складовою частиною договору. Крім того, вважає, що сума пред`явленої заборгованості виходить з суто формального розрахунку, з якого конкретно нічого не вбачається, зокрема, не є зрозумілим, наявність заборгованості за тілом кредиту, заборгованість за простроченим тілом кредиту, нарахованої пені за прострочення зобов`язання, нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. а також штрафів, тобто позивачем не надано детального на те розрахунку, щоставить під сумнів нараховану заборгованість. Крім того, вказала, що не погоджується з сумами, зазначеними в розрахунку. Окрім того, до позовної заяви додано два розрахунки суми заборгованості: станом на 01.04.2015 року та станом на 05.09.2019 року, з яких не зрозуміло, яким чином виникла заборгованість. Однак, перший з вказаних розрахунків починається з 27.12.2014 року. Хоча з розрахунку і не можливо точно встановити, коли ж, на думку, позивачавиникла заборгованість, але очевидно, що, на його думку, вона виникла в 2014 році, тобто саме тоді у позивача і виникло право на звернення до суду. Тоді ж позивач почав і нарахування штрафних санкцій. За таких обставин, включення для обрахування штрафу прострочених платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону. Зауважила про необхідність застосування загального і спеціального строку позовної давності до основної вимоги та вимоги про стягнення штрафних санкцій, як однієї з обставин для відмови в задоволенні позову.З урахуванням зазначеного, відповідач вказала, що нею наведені усі доводи та спростування пред`явленого до неї позову, вона навела всі наявні у неї заперечення проти цього позову, на підставі чого, просила суд розглянути справу без її участі.

Представником відповідача АТ КБ "ПриватБанк" подано відповідь на відзив, яка зареєстрована судом 04 травня 2020 року за вх. № 10269, за змістом якої відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг,у якій зазначено, що підписавши цю заяву відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua; https://client-bank.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що Відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднання.Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому.Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, шо розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг, тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, який, задля придбання, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві.На підставі поданої Заяви, шо разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, шо розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг Відповідачу було відкрито картковий рахунок (п.п. 1.1.1.90 , 2.1.1.11 Умов) ключем до карткового рахунку є пластикова Картка (п. 1.1.1.62 Умов), яку отримав Відповідач та мобільний телефон, який вказав Відповідач (п. 1.1.1.15 та п. 1.1,1,16 Умов) в Заяві. Крім того, вказав, що позивачем надана до суду копія анкети-заяви на двох сторінках від 03.02.2012 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана про себе інформація заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що ОСОБА_1 висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки Універсальна та особистим підписом засвідчила (в), що Я згодна (ен) з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась (вся) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді... .Також, до матеріалів позовної заяви долучено Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна, 55 днів пільгового періоду, з якого чітко вбачається, щоВідповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,9 % (34,80 % на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови.Крім того, з виписки з карткового рахунку чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку Універсальна, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, шо відповідач частково сплачував заборгованість за договором ( погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведенняоперації та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції).Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались.Окрім того, зазначив, що відповідачем не доведено відсутність заборгованості, та, відповідно, виконання умов договору належним чином, а тому вимоги позовної заяви підлягають задоволенню в повному обсязі.Щодо строків позовної давності, вказав, що кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, якийвикористовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки.Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки до останнього дня травня, 2022 року. Позивач же звернувся до суду з позовом до відповідача 22.11.2019 року, тобто до спливу строку позовної давності, у зв`язку з цим, обставини, на які відповідач посилається, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду.Також зауважив, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором,тому посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. З огляду на викладене вище, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши матеріали справи, враховуючи відзив відповідача на позов та відповідь на відзив позивача, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на нормах законів, які регулюють спірні правовідносини, однак є такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 03 лютого 2012 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк, правонаступником прав та обов`язків якого є акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк. При цьому, відповідач погодилася з тим, що зазначена заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

На підставі вказаної заяви від 03.02.2012 року відповідачу ОСОБА_1 були надані наступні кредитні картки: 25.09.2014 року № НОМЕР_1 терміном дії до 04/18 року, 06.10.2014 року № НОМЕР_2 терміном дії до 09/18, 16.06.2015 року № НОМЕР_2 терміном дії до 09/18, 31.08.2015 року № НОМЕР_3 терміном дії до 06/18, 12.06.2018 року № НОМЕР_4 терміном дії до 05/22.

Крім того, з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 ., встановлено, що старт карткового рахунку відбувся 25.09.2014 року, 27.12.2014 року, 31.08.2015 року Банком було встановлено кредитний ліміт в розмірі 0,00 грн., якийв подальшому Банком неодноразово збільшувався, а саме:20.11.2015 року, 21.11.2015року до 2 000 грн., 30.03.2016 року до 3 000 грн., 30.11.2016 року до 15 000 грн. та 17.04.2019 року кредитний ліміт був зменшений Банком до 0,00 грн.

Таким чином, кредитний ліміт є поновлювальною кредитною лінією,тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України«Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, якій суд повинен надати належну оцінку.

Вказаний висновок висвітлений у Постанові КЦС Верховного суду від 16.09.2020 року за результатами розгляду справи № 200/5647/18, яку суд вважає за необхідне застосувати у розгляді даної справи.

При цьому, судом відзначається, що позивачем АТ КБ «ПриватБанк» було надано виписку по картковому рахунку за Договором б/н станом на 03.02.2012 року, за період з 25.09.2014 року по 01.03.2020 року, з якої вбачається факт користування ОСОБА_1 грошовими коштами в розмірі встановленого Банком кредитного ліміту, що останньою не спростовано шляхом подання суду в порядку ст.ст.12, 81 ЦПК України належних та достовірних доказів.

Суд також зауважує, що встановлення певної суми кредитного ліміту не є фінансовою операцією, що вимагає документального підтвердження. Відповідальність клієнта настає в момент використання кредитного ліміту, - як тільки клієнт самостійно підтверджує проведення операції в рахунок ліміту шляхом введення ПІН-коду (в банкоматах) або підписанням чека (розрахунок черезPOS-термінал торгової точки), та саме в цей момент здійснюється перехід коштів у володіння позичальника. Належним доказом зняття коштів з карткового рахунка клієнта є виписка по рахунку, яка має статус первинного документа.

Крім того,як вбачається з розрахунку заборгованості за період з 01.06.2015 року по 05.09.2019 року загальна заборгованість за зазначеним Договором від 03.02.2012 року становить 132 290 грн. 00 коп., з якої: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 63 785грн. 84 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 28 611 грн.43 коп., заборгованості за нарахованою пенею за прострочене зобов`язання в розмірі 39 492 грн. 73 коп., та заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в розмірі 400 грн.

При цьому, з зазначеного розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 за вказаний період погашено заборгованість за тілом кредиту в розмірі 191 958 грн. 57 коп., погашено заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 47 017 грн. 53 коп., погашено заборгованість по пені (штрафам), комісії в розмірі 1200 грн.

Відповідач не заперечувала правильність розрахунку боргу, проведеного позивачем, а так само не надала власного детального розрахунку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтями 626, 628 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець та в конкретному випадку позивач АТ КБ "ПриватБанк".

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим саме банк має підтвердити, що на час укладення з відповідачем відповідного договору, а саме: 03.02.2012 року, діяли саме ці Умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст.633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В свою чергу, в анкеті-заяві позичальника ОСОБА_1 від 03 лютого 2012 року відсутні умови договору про встановлений і погоджений сторонами за Договором розмір відсоткової ставки.

Крім того, до вказаних відносин неможливо застосувати і положення ч. 1ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (03 лютого 2012 року) до моменту звернення до суду з вказаним позовом (25 листопада 2019 року), тим самим кредитор міг додати до позовної заяви Тарифи та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу ОСОБА_1 кизи Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, а також Тарифи банку, надані банком Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та тарифи, які не містять підпису відповідача, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем договору про надання банківських послуг від 03 лютого 2012 року, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Також, судом відзначається, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

В зв`язку з чим, надані позивачем АТ КБ «ПриватБанк» Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної з сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника від 03.02.2012 року, яка безпосередньо підписана останньою (відповідачем ОСОБА_1 ), і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17).

Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір відсоткової ставки за користування позичальником кредитними коштами, а так само ціну договору, яка встановлена у формі відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору про надання банківських послуг з відповідачем ОСОБА_1 позивачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримано вимог щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

При цьому, зі змісту наданої анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку взагалі не вбачається розміру отриманого ОСОБА_1 кредиту. При цьому, не містить і укладений між сторонами договір про надання банківських послуг від 03 лютого 2012 року, і строку повернення кредиту (користування ним).

Поряд з цим, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, відтак позивач вправі вимагати захисту своїх прав - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З огляду на викладене вище, оцінивши наявні у справі докази по справі в їх сукупності на предмет їх належності та достовірності, приймаючи до уваги, що в матеріалах справи відсутні об`єктивні докази того, що відповідач ОСОБА_1 зверталася до Банку із заявою про розірвання договору, а так само із заявою про припинення дії укладеного між сторонами 03.02.2012 року Договору, судом не встановлено також, що такі дії були вчинені і зі сторони Банку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме: сума боргу за договором про надання банківських послуг від 03.02.2012 року, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 92 397 грн. 27 коп., та яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 63 785 грн. 84 коп. та заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 28 611 грн. 43 коп.

Щодо застосування за заявою відповідача строку позовної давності судом відзначається наступне.

Відповідно до укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг від 03.02.2012 року, відповідачу відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, яка (картка) є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки.

Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, - картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦКУкраїни) щодо щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк наданої Банком відповідачу картки, як вбачається з довідки травень, 2022 року. В свою чергу, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 25.11.2019 року, тобто до спливу строку позовної давності, на підставі чого, підстави для застосування строку позовної давності, - відсутні.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 385 грн. 97 коп.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 526, 530, 634, 1048, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", , заборгованість за договором про надання банківських послуг № б/н від 03 лютого 2012 року, яка складається з заборгованості за тілом кредиту та простроченим тілом кредиту в загальному розмірі 92 397 (дев`яносто дві тисячі триста дев`яносто сім) грн. 27 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", , судовий збір в розмірі 1 385 грн. 97 коп.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова