Справа № 444/1895/21 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б.
Провадження № 22-ц/811/2161/22 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Цьони С.Ю.,

з участю: представника ГУ Держгеокадастру у Львівській області Баїк Ю.Г., представника ОСОБА_1 адвоката Білик П.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 11 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Відділ в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Сокільницька сільська рада Львівського району Львівської області, про визнання незаконним та скасування наказу про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2021 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Відділ в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Сокільницька сільська рада Львівського району Львівської області, про визнання незаконним та скасування наказу про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначав, що маючи намір отримати у власність земельну ділянку, розташовану на території Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області, позивач ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області із заявою про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Наказом в.о. начальника Управління від 14.06.2018 № 13-3294/16-18-СГ ОСОБА_2 надано такий дозвіл щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Дублянської міської ради Жовківського району, орієнтовний розмір 0,0600 га, із цільовим призначенням - для індивідуального садівництва.

На момент звернення та отримання дозволу, позивач ОСОБА_2 був обізнаний з відсутністю інтересів інших осіб щодо такої земельної ділянки. Та коли позивач ОСОБА_2 звернувся до землевпорядної організації для розроблення документації із землеустрою, з`ясувалось, що за даними Публічної кадастрової карти України, яка містить інформацію з Державного земельного кадастру, - відділом в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області 18 травня 2021 року вже зареєстровано земельну ділянку площею 0.06 га, з кадастровим номером :04:000:1180, місцем розташування: Львівська область, Жовківський район, Дублянська міська рада, цільове призначення: 01.05 Для індивідуального садівництва. Така реєстрація здійснена на підставі документації із землеустрою - проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 23 квітня 2021 року, розробленої ФОП ОСОБА_3 .

Вказував, що порівняння даних Публічної кадастрової карти щодо зареєстрованої ділянки і графічних матеріалів клопотання позивача до Управління дає змогу встановити, що площа та місце розташування цієї земельної ділянки збігається із земельною ділянкою, дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо якої було раніше надано позивачу.

Вважав, що у зв`язку з реєстрацією земельної ділянки проєктна документація щодо відведення земельної ділянки за зверненням позивача не могла розроблятися, оскільки ділянка вже була сформована та зареєстрована. Чинне законодавство не передбачає повторну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

Вказував, що станом на дату звернення з цим позовом вже здійснено реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності: 42257211, дата державної реєстрації: 28.05.2021, державний реєстратор: Труба Оксана Михайлівна, Сокільницька сільська рада Львівського району Львівської області).

Зазначав, що за інформацією Управління, отриманою у відповідь на адвокатський запит, ОСОБА_1 звернулась до начальника Управління Кавецького А.В. з клопотанням про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,12 гектарів для ведення садівництва за рахунок земель запасу, яка розташована за адресою Дублянська міська рада Жовківського району Львівської області (за межами населеного пункту). Клопотання містить підтвердження, що право на безоплатну приватизацію земельної ділянки за вказаним цільовим призначенням заявниця раніше не використовувала. Стверджує, що таке клопотання містить недоліки - відсутня дата його підписання (сам бланк датовано 24.03.2021). Також, вважає, що графічні матеріали, додані до клопотання, не дають змоги встановити бажане місце розташування земельної ділянки: одна відмітка проставлена на місці вже існуючої ділянки, а інша - відповідає площі не 0,12 га, а 0,06 га, тобто суперечить змісту самого клопотання. Водночас, викопіювання з картографічної основи ДЗК, кадастрової карти (плану) із зазначенням бажаного місця розташування майбутньої земельної ділянки, підготовлене та роздруковане самостійно її замовником, може застосовуватися як графічні матеріали у випадках, передбачених частиною шостою статті 118 ЗК України, лише за умови, що воно роздруковане у масштабі, який забезпечує чітке відображення всіх елементів картографічної основи ДЗК та відображених на ній відомостей ДЗК (п. 181 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ від 17 жовтня 2012 р. № 1051).

Вказував, що недоліки містить і викопіювання з кадастрової карти (плану) земельної ділянки, яка пропонувалась до відведення ОСОБА_1 , надане начальником відділу у Жовківському районі ГУ ДГК у Львівській області В. Василенко 12.04.2021 у відповідь на запит ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 24.03.2021 року. Всупереч вимогам п. 181 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ від 17 жовтня 2012 р. № 1051, таке викопіювання не містить ключового елемента - частину ортофотоплану у масштабі 1:5000 або в іншому масштабі, який забезпечує чітке відображення всіх елементів картографічної основи ДЗК та відображених на ній відомостей ДЗК. Місце на аркуші, де мав розміщуватись ортофотоплан, пусте, відтак фактично жодна ділянка для відведення не пропонувалась. Хоча, згідно з викопіюванням орієнтовна площа ділянки, яка пропонувалась для відведення у власність ОСОБА_1 , становила 0,1201 га, наказом начальника Управління від 14.04.2021 №13-2421/16-21-СГ дозвіл надано на розроблення проекту землеустрою щодо земельної ділянки орієнтовною площею 0,1200 га.

За інформацією ФОП ОСОБА_3 , отриманою у відповідь на адвокатський запит, 16.04.2021 року, вже через день з моменту надання Управлінням дозволу, він уклав договір № F2021-37 на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із замовницею ОСОБА_1 .

Вказував, що 18.05.2021 року земельна ділянка була зареєстрована у ДЗК відділом в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області.

Зазначав, що 20 травня 2021 року (бланк датовано 21.05.2021, година 8.00.17) ОСОБА_4 звернулася з клопотанням про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельної ділянки загальною площею вже не 0,12 гектара, а 0,06 гектара для індивідуального садівництва з кадастровим номером :04:000:1180 за рахунок земель запасу, яка розташована за адресою Дублянська міська рада Жовківського району Львівської області (за межами населеного пункту). Клопотання містить підтвердження, що право на безоплатну приватизацію земельної ділянки за вказаним цільовим призначенням раніше не використовувалось, але не заявницею, а іншою особою - ОСОБА_5 . Підпис на клопотанні суттєво відрізняється від того, який був у першому клопотанні заявниці - про надання дозволу.

Наказом начальника Управління від 25.05.2021 № 13-3362/16-21-СГ проєкт затверджено, а земельну ділянку надано у власність.

Накази Управління про надання дозволу на розробку документації із землеустрою та про затвердження такої документації підлягають оприлюдненню на сайті Держгеокадастру (https://land.gov.ua/t/). При пошуку за кадастровим номером земельної ділянки - :04:000:1180, відображається лише один запис - щодо Заяви про затвердження документації із землеустрою, зареєстрованої 21.05.2021 за № Х-5105/0/36-21-СГ, якій відповідає Наказ Управління про надання у власність, зареєстрований 25.05.2021 за № 13-3362/16-21-СГ.

Зазначав, що є дві обставини, які потребують уваги. По перше, в реєстрі відсутній запис, що стосується першого клопотання відповідачки та першого наказу Управління про надання дозволу. По друге, при спробі завантаження файлу відкривається не конкретний Наказ Управління №13-3362/16-21-СГ, а лише взірець наказу Управління такого виду наказів.

Вказував, що 28.05.2021 право власності на земельну ділянку зареєстровано Сокільницькою сільською радою Львівського району Львівської області за ОСОБА_1 . Між тим, ані відповідь Управління, ані відповідь ФОП ОСОБА_3 на адвокатські запити не містить інформації та підтверджуючих документів про те, що розроблений ФОП ОСОБА_3 проєкт землеустрою був погоджений Управлінням, як передбачено ст. 186-1 ЗК України (в редакції Земельного кодексу, чинній на момент існування правовідносин (до внесення 27.05.2021 року змін Законом №1423-ІХ від 28.04.2021). З огляду на встановлену процедуру, таке погодження мало відбутися в період між укладенням договору № F2021-37 та реєстрацією земельної ділянки в ДЗК, тобто між 16.04.2021 та 18.05.2021.

Висновки про погодження або про відмову в погодженні документації із землеустрою експертів державної експертизи підлягають оприлюдненню на офіційному веб-сайті Держгеокадастру з урахуванням законодавства про захист персональних даних (https://land.gov.ua/exterritoriality/). За цими даними у період між 16.04.2021 та 18.05.2021 до відділу у Жовківському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області (територіальногооргану Держгеокадастру за місцем розташування земельної ділянки) надходило на погодження лише два проєкти землеустрою, розроблені ФОП ОСОБА_3 - один 26.04.2021 (реєстраційний номер проекту 689-20486/81-21; погоджений 07.05.2021; висновок №№9322/82-21, експерт ОСОБА_6 ) і другий 05.05.2021 (реєстраційний номер проєкту 689-21199/81-21; погоджений 12.05.2021; висновок №11709/82-21, експерт ОСОБА_7 ).

Вказував, що у зв`язку з відсутністю таких відомостей у наданій Управлінням відповіді на адвокатський запит, можна припустити, що пропущено важливий етап, - погодження. Вважає, що за наведених вище обставин очевидно, що після надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою ОСОБА_2 , відбулось повторне надання Управлінням дозволу щодо тієї ж ділянки іншій особі - ОСОБА_1 , внаслідок чого вона зареєструвала право власності. Наказ Управління від 14.06.2018 №13-3294/16-18-СГ, виданий позивачу, передував наказу Управління від 14.04.2021 №13-2421/16-21-СГ, виданому на користь ОСОБА_1 .

Вважав, що такими діями Управління порушено право (інтерес) позивача на відведення земельної ділянки для наступного отримання її у власність з огляду на таке. Дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки (в особі уповноваженого органу) здійснити певні дії на землі власника, щоби мати змогу надалі точно визначити конкретну земельну ділянку, що перейде у власність. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати у власність в майбутньому. Хоча рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності на земельну ділянку, однак воно дає особі правомірні, небезпідставні сподівання та очікування, що після розробки проекту землеустрою земельну ділянку їй може бути надано, якщо для цього не буде законних перешкод, і породжує законні сподівання та правомірні очікування на закінчення процедури отримання у власність земельної ділянки, яка залежить від правомірної поведінки уповноваженого державного органу. З огляду на це, надання Управлінням дозволу на розробку проєкту землеустрою двом окремим особам щодо однієї і тієї ж земельної ділянки, є таким, що суперечить вимогам законодавства, та сприяє позбавленню одного з них можливості завершити розпочату процедуру отримання у власність земельної ділянки, чим порушує права (інтереси) позивача, який раніше звернувся за дозволом на розробку проекту землеустрою.

Відтак, стверджував, що Управління не мало правових підстав для надання дозволу на розроблення документації із землеустрою на одну і ту ж земельну ділянку двом різним особам. Відтак, вважає, що Наказ Управління від 14.04.2021 №13-2421/16-21-СГ та Наказ від 25.05.2021 №13-3362/16-21-СГ є такими, що не відповідають законодавству, а тому не створюють правових наслідків, на які вони спрямовані (виникнення права власності).

З огляду на законодавчу процедуру отримання громадянами у власність земельної ділянки, перший наказ Управління про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою є підставою для формування та державної реєстрації земельної ділянки у ДЗК, а другий - про затвердження проєкту землеустрою - для реєстрації права власності на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вказував, що для ефективного захисту порушеного права позивача, важливим є не лише визнання незаконними і скасування наказів Управління, а й скасування державної реєстрації земельної ділянки і права власності на земельну ділянку, що дасть позивачу можливість завершити розпочату процедуру отримання ділянки у власність.

Зважаючи на наведене просив позов задовольнити.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 11 липня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Відділ в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Сокільницька сільська рада Львівського району Львівської області, про визнання незаконним та скасування наказу про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельної ділянки, відмовлено повністю.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 , подавши апеляційну скаргу.

Вважає, що суд неналежно та неповно дослідив докази, надав їм неправильну оцінку, неправильно встановив обставини, що мають значення для справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню.

Вказує, що клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не містить обов`язкового реквізиту дати підписання, відтак не підлягало розгляду, а мало бути повернене заявниці з відповідними роз`ясненнями.

Також суд зробив висновок про безпідставність доводів про те, що графічні матеріали, додані до клопотання, не дають змоги встановити бажане місце розташування земельної ділянки, оскільки згідно із наведеними вище законодавчими положеннями, у відповідному клопотанні зазначаються орієнтовні розміри. Проте, суд не врахував, що відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України орієнтовні розміри зазначаються саме у клопотанні Натомість графічні матеріали повинні відповідати змісту клопотання.

Зазначає, що у позовній заяві, відповіді на відзив викладено та описано всі порушення, допущені у процедурі надання земельної ділянки ОСОБА_1 у власність, що свідчить про недобросовісну поведінку ГУ Держгеокадастру у Львівській області.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким позов задоволити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ГУ Держгеокадастру у Львівській області Баїк Ю.Г., представника ОСОБА_1 адвоката Білик П.Б. на заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, судом першої було встановлено, що у територіального органу Держгеокадастру не має підстав вважати пріоритетність того, чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а відтак - і порушених прав позивача. Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги безпідставні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 , маючи намір отримати у власність земельну ділянку, розташовану на території Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області, звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області із заявою про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Із копії наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 14.06.2018 13-3294/16-18-СГ "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою" вбачається, що таким надано ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Дублянської міської ради Жовківського району, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,0600 га, із цільовим призначенням - для індивідуального садівництва. Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог чинного законодавства. Керівнику відділу у Жовківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області при надходженні погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки наказано забезпечити в установленому законодавством порядку реєстрацію земельної ділянки у ДЗК. (том 1 а.с. 8).

ОСОБА_1 24.03.2021 з метою реалізації свого права на землю звернулась до начальника Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Кавецького А.В. з клопотанням №Х-2918/0/36-21-СГ про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,12 гектарів для ведення садівництва за рахунок категорії земель запасу, яка розташована за адресою: Дублянська міська рада Жовківського району Львівської області (за межами населеного пункту). В клопотанні повідомила, що вона, ОСОБА_1 , раніше право на безоплатну приватизацію земельної ділянки за даним цільовим призначенням згідно ст. 116, 118 Земельного кодексу України не використала.

До клопотання додано графічні матеріали щодо бажаного місця розташування земельної ділянки, а також копії документа що посвідчує особу та документа про присвоєння ідентифікаційного номера фізичній особі.

З копії наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 14.04.2021 13-2421/16-21-СГ "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою" вбачається, що таким надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності розташованої на території Дублянської міської ради Жовківського району орієнтовний розмір земельної ділянки 0,1200 га. із цільовим призначенням для індивідуального садівництва (том 1 а.с. 10 - зворот, том 1 а.с. 146).

Встановлено, що 16.04.2021 року між замовницею ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 укладено договір № F2021-37 на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (том 1 а.с. 118).

Відділом в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області 18.05.2021 зареєстровано земельну ділянку площею 0.06 га, з кадастровим номером :04:000:1180, місцем розташування: Львівська область, Жовківський район, Дублянська міська рада, цільове призначення: 01.05 Для індивідуального садівництва. Державна реєстрація земельної ділянки здійснена на підставі документації із землеустрою, а саме проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 23.04.2021, розробленої ФОП ОСОБА_3 (том 1 а.с. 15).

ОСОБА_1 21.05.2021 звернулась до начальника Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Кавецького А.В. з клопотанням про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність земельної ділянки загальною площею 0,06 гектарів для індивідуального садівництва з кадастровим номером :04:000:1180 за рахунок категорії земель запасу, яка розташована за адресою: Львівська область, Жовківський район, Дублянська міська рада (за межами населеного пункту) (том 1 а.с. 10, том. 1 а.с. 158).

Із копії наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 25.05.2021 13-3362/16-21-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення" вбачається, що таким надано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 0, 0600 га, в тому числі рілля площею 0, 0600 га, (кадастровий номер :04:000:1180) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для індивідуального садівництва, розташовану на території Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області. Право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :04:000:1180) виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформляється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень" (том 1 а.с. 9).

Державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_1 здійснено 28.05.2021 09:08:24, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (державний реєстратор: ОСОБА_8 , Сокільницька сільська рада Львівського району Львівської області) (том 1 а.с. 19).

Відповідно до частини першої статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до пункту "а" частини третьої статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з пунктом "в" частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

У пункті "б" частини першої статті 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 га.

Відповідно до частини шостої ст.118 Земельного Кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною десятою статті 118 Земельного кодексу України закріплено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

ОСОБА_2 отримавши дозвіл на розробку проекту землеустрою ще 14.06.2018 року до травня 2021 року не вчиняв жодних дій щодо розроблення землевпорядної документації, звернення у будь-які установи, де б йому погоджували чи відмовляли у виготовленні проекту землеустрою, та затвердження такого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави передбачені ч.7 ст. 118 ЗК, за яких ОСОБА_1 могло бути відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва.

З огляду на вищенаведене доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе судове рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 11 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 09 грудня 2022 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.