У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 року суддя Подільського районного суду міста Києва Будзан Л.Д., розглянувши питання про відкриття провадження у справі

за позовом ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),

до відповідача ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),

третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації (, 04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 14)

про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулась до Подільського районного суду м. Києва із позовною заявою до ОСОБА_2 , у якій просить суд розірвати шлюб із останнім та визначити місце проживання із матір`ю.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в позові об`єднані дві позовні вимоги, а саме: розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, які, на думку суду, не можуть бути розглянути в одному позовному провадженні, оскільки відсутня спільність предмету позову, позовні вимоги є неоднорідними, потребують встановлення різних обставин, дослідження різних доказів.

При цьому, в справах про розірвання шлюбу, передбачена можливість надання сторонам строку для примирення та зупинення в зв`язку з цим провадження у справі і що в свою чергу не передбачено при розгляді справ про встановлення місця проживання дитини, що може призвести до безпідставного затягування розгляду вищевказаних позовних вимог.

Таким чином, у позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому конкретно полягає однорідність позовних вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, які не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і правильність вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу не залежить від правильності вирішення вимог про визначення місця проживання дитини.

Крім того, строки розгляду позовних вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини є різними, оскільки розірвання шлюбу може розглядатись у спрощеному провадженні, в той час, враховуючи характер та обсяг доказів, складність справи, питання щодо визначення місця проживання дитини підлягає розгляду у порядку загального позовного провадження.

Також, позивачем не зазначено доказів, що свідчать про проживання малолітньої дитини разом з нею, перебування дитини на її утриманні на момент пред`явлення позову, що дає підстави для звернення до суду з даними вимогами. Не надано таких доказів і до позовної заяви.

При цьому, щодо окремої вимоги про визначення місця проживання дитини, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, згідно з ч.1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866, передбачено, що для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.

Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт.

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу для усунення недоліків позовної заяви необхідно:

- викласти обставини та зазначити докази, які підтверджують незгоду відповідача на визначення місця проживання дітей з матір`ю, наявності спору між батьками щодо визначення місця проживання дітей;

- додати до матеріалів позовної заяви висновок органу опіки і піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, які бажають проживати з дитиною, а також на підставі інших документів, що стосуються справи, як це передбачено ст. 19 СК України;

- надати довідки та характеристики з місця роботи і місця проживання, інші документи, що характеризують батьків і їх відношення до дитини, поведінку за місцем роботи і за місцем проживання, а також акти обстеження житлових умов батьків, на предмет визначення місця проживання дитини.

Крім цього, як вбачається із квитанції про сплату судового збору, позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір у сумі 992,40 грн, тобто за одну вимогу немайнового характеру.

Разом з цим, у позовній заяві заявлено дві вимоги немайнового характеру: розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зігдно вимог ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн)

Станом на 01.01.2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2481,00 грн та 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 992,40 грн.

Таким чином, позивачеві необхідно доплатити судовий збір за другу вимогу немайнового характеру в сумі 992,40 грн за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Поділ. р-н/22030101;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

Код банку отримувача (МФО): 899998;

Рахунок отримувача: UA0026008;

Код класифікації доходів бюджету: 22030101;

Призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Подільський районний суд міста Києва, код ЄДРПОУ суду.

Крім того, відповідно до частин 5, 6, 7 ст. 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). У разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

В порушення вимог вищенаведених статей подана заява та долучені до неї документи не містить доказів надсилання листом з описом вкладення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху та надання строку позивачу для усунення зазначених в ухвалі недоліків, оскільки позовна заява не відповідає вимогам процесуального закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу, визначення проживання малолітньої дитини, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви у сім днів з дня отримання ухвали, про що у вказаний термін надати суду документальні підтвердження.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Леся БУДЗАН