Справа № 159/4060/22
Провадження № 2/159/1217/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Чалого А.В.,

за участю секретаря судового засідання Ворожко А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 26.07.2018 розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.06.2014 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) та не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.05.2014 до досягнення дітьми повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_3 спільний син сторін досягнув повноліття. На даний час син продовжує навчання у ВСП «Ковельський промислово-економічний фаховий коледж Луцького національного технічного університету». У зв`язку з продовженням навчання, позивачці доводиться нести витрати на придбання сину одягу, канцелярських товарів, навчальної літератури. Самотужки забезпечити повнолітнього сина всім необхідним вона не має можливості.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до припинення навчання, але не довше як до досягнення останнім двадцяти трьох років.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.11.2022 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення засідання повідомлений належним чином, до початку розгляду справи надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив суд розглянути справу без його участі.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Оскільки відповідач визнав, пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні та ухвалити рішення у справі.

За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши надані учасниками справи письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 10.04.2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Стровижівського районного управління юстиції. Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.07.2018, шлюб між сторонами розірвано. З довідки про реєстрацію місця проживання особи від 26.03.2021 №14.37/1483 вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

25.09.2022 Луцьким національним технічним університетом видано довідку №641.22 про те, що ОСОБА_3 з 01.09.2022 зарахований до Луцького національного технічного університету і в даний час навчається на першому курсі факультету транспорту та механічної інженерії денної форми навчання за державним замовленням. З копії виконавчого листа по справі №159/2976/14 - ц (провадження №2/159/750/14) про стягнення аліментів, вбачається, що виконавче провадження завершено. Згідно довідки відділу обслуговування військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУПФ України у Волинській області від 14.10.2022 №1389, ОСОБА_2 перебуває на обліку в ГУПФ у Волинській області та отримує пенсію по інвалідності, як інвалід війни ІІІ групи при виконанні службових обов`язків по лінії НПУ. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Частиною 1 ст. 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 181, ст. 183 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, а тому позов стягнення аліментів на дитину на час навчання підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки розмір аліментів сторонами не оспорюється, а відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Таким чином, згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.

Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 05.10.2021.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь держави слід стягнути 50 відсотків суми судового збору, що підлягала сплаті за подання позову у розмірі 496,20 грн. Інша частина судового збору компенсується за рахунок держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 141, 200, 206, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчатися, в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05.10.2022 і до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 (чотириста дев?яносто шість ) гривень 00 коп.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий:А. В. ЧАЛИЙ