Номер провадження: 22-ц/813/1101/22
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Сидоренко А.О.,

розглянувши у спрощеному порядку за відсутністю учасників справи апеляційну скаргу Одеської міської ради на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 травня 2019 року у цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дєордієвої Ірини Вікторівни, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Калінюк Ганни Олександрівни, третя особа: ОСОБА_4 , Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкту до експлуатації, визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування рішень про державну реєстрацію права власності та зобов`язання вчинити певні дії,

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дєордієвої Ірини Вікторівни, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Калінюк Ганни Олександрівни, ОСОБА_4 , Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації ОМР про зобов`язання застосувати наслідки недійсності правочину,

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради про визнання права власності,,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовної заяви.

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась Одеська міська рада з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дєордієвої Ірини Вікторівни, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Калінюк Ганни Олександрівни, треті особи: ОСОБА_4 , Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, за яким просила суд:

- скасувати реєстрацію Декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 23.02.2015 року № ОД 59 щодо реконструкції житлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані, зареєстровану департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області;

- скасувати Свідоцтво про право власності від 06.04.2015 року за № 35983589, видане Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції;

- скасувати рішення про державну реєстрацію права власності від 06.04.2015 року (індексний номер 20538898) на кв. АДРЕСА_2 , загальною площею 35,4 кв. м., житловою площею 26,4 кв. м. за ОСОБА_1 ;

- скасувати Свідоцтво про право власності від 06.04.2015 року за № 35982827, видане Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції;

- скасувати рішення про державну реєстрацію права власності від 06.04.2015 року (індексний номер 20538543) на кв. АДРЕСА_2 , загальною площею 71,7 кв. м., житловою площею 36,3 кв. м. за ОСОБА_1 ;

- визнати договір купівлі-продажу від 11.11.2015 року (серія та номер 2241), укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дєордієвою І.В, квартири АДРЕСА_3 недійсним;

- визнати договір купівлі-продажу від 22.12.2016 року (серія та номер 1006), укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г.О., квартири АДРЕСА_4 недійсним;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.11.2015 року за індексним номером 26057648, на квартиру АДРЕСА_3 , за ОСОБА_3 ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.12.2016 року за індексним номером 33135665 на квартиру АДРЕСА_4 , за ОСОБА_2 ;

- зобов`язати ОСОБА_1 привести до попереднього стану самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_2 , згідно з технічною документацією.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23 травня 2019 року у задоволенні позову Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дєордієвої І.В., Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г.О., третя особа: ОСОБА_4 , Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкту до експлуатації, визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування рішень про державну реєстрацію права власності та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дєордієвої І.В., Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Калінюк Ганни Олександрівни, ОСОБА_4 , Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації ОМР про зобов`язання застосувати наслідки недійсності правочину відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Одеської міської ради про визнання права власності відмовлено.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі Одеська міська рада просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог Одеської міської ради та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог залишити без змін, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи та зроблено помилкові висновки про відмову у задоволенні позовних вимог Одеської міської ради без врахування норм чинного законодавства.

Сповіщення сторін.

Про судове засідання, призначене на 19 жовтня 2022 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Повне судове рішення виготовлено 31 жовтня 2022 року, про що зазначено у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині позовних вимог Одеської міської ради, а тому підлягає перегляду лише у вказаній частині.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_5 набула у власність квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 56,3 кв. м., житловою 26,4 кв. м. на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.02.2008 року, виданого на підставі розпорядження органу приватизації від 27.02.2008 року № 210365.

ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу від 20.03.2008 року вказану квартиру продала ОСОБА_1 .

Згідно із заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси 23 лютого 2011 року в 2008 році відбувся природний обвал стелі його квартири. В 2009 році відповідач почав спочатку відновлення зруйнованої частини квартири, підсобного приміщення за спірною адресою у розмірах, визначених технічною документацією, в наступному здійснив демонтаж приміщення, що залишилося, та фактично побудував двоповерхову споруду з черепашнику з м етою її використання під житловий будинок загальною площею 101,0 кв. м.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси 23 лютого 2011 року у справі № 2-122 за позовом ОСОБА_4 , Малиновської районної адміністрації м. Одеси до ОСОБА_1 про знесення самочинно збудованого нерухомого майна, відшкодування моральної шкоди частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 , задоволено в повному обсязі позовні вимоги Малиновської районної адміністрації м. Одеси та зобов`язано ОСОБА_1 за свій рахунок знести самочинно збудоване нерухоме майно, що примикає до квартири АДРЕСА_5 згідно з технічною документацією.

Ухвалюючи рішення від 23.02.2011р., Малиновський районний суд м. Одеси дійшов висновку, що ОСОБА_1 всупереч встановленим нормам порушив правила будівництва, побудована ним споруда відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України є самочинним будівництвом та підлягає знесенню.

На виконання цього рішення було відкрите виконавче провадження.

12 березня 2013 року Державним виконавцем Другого Малиновського відділу ДВС ОМУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яка була оскаржена ОСОБА_4 .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року ухвала Малиновського районного суд м. Одеси від 18 червня 2014 року та ухвала апеляційного суду Одеської області від 20 листопада 2014 року скасовані, справа за скаргою ОСОБА_4 направлена на новий розгляд.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 травня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, постанову Державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС ОМУЮ про закінчення виконавчого провадження 12.03.2013 року скасовано.

21 травня 2015 року виконавче провадження було відновлено.

17 липня 2015 року старшим державним виконавцем Другого Малиновського відділу ДВС ОМУЮ Крамаренко Г.П. повернуто виконавчий документ стягувачу (за письмовою заявою стягувача).

Виконавчий лист був знову поданий ОСОБА_4 на виконання та 28 вересня 2015 року було відкрито виконавче провадження № 48937824.

04 листопада 2015 року старшим державним виконавцем Другого Малиновського відділу ДВС ОМУЮ Крамаренко Г.П. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, яка була оскаржена ОСОБА_4 і яка була задоволена ухвалою Малиновського районного суд м. Одеси від 22.12.2015р.

11 лютого 2016 року ОСОБА_4 звернулася до Малиновського відділу ДВС ОМУЮ із заявою про поновлення виконавчого провадження.

04 березня 2016 року постановою начальника відділу скасовано постанову від 17.07.2015р. старшого державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС ОМУЮ Крамаренко Г.П. про повернення виконавчий документ стягувачу.

09 березня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження.

Ухвалою Малиновського районного суд м. Одеси від 05 жовтня 2016 року, яка ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08 грудня 2016 року залишена без змін, задоволено подання державного виконавця про видачу дублікату виконавчого листа.

На даний момент рішення Малиновського районного суду від 23 січня 2011 року перебуває на виконанні в Першому Малиновському відділі ДВС м. Одеси.

ОСОБА_1 здійснив реєстрацію декларації про готовність об`єкту до експлуатації від 23.02.2015 року за № ОД 59 «Реконструкція квартири з розподілом на дві самостійні квартири без зміни геометричних розмірів за адресою: АДРЕСА_6 ». Відповідно до декларації загальна площа будівлі після реконструкції склала 107,1 кв. м.

06 квітня 2015 року за ОСОБА_1 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру АДРЕСА_7 та квартиру АДРЕСА_7 за вищевказаною адресою.

ОСОБА_1 здійснив відчуження ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_7 загальною площею 35,4 кв. м. (за договором купівлі-продажу від 11.11.2015 року (серія та номер 2241), посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дєордієвою І.В.) та ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_7 , загальною площею 71,7 кв. м. (за договором купівлі-продажу від 22.12.2016 року (серія та номер 1006), посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г.О.).

Представником ОСОБА_3 подано клопотання про заміну неналежного відповідача, а саме Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, який здійснював реєстрацію спірної декларації.

Представник Одеської міської ради заперечував проти заміни відповідача, посилаючись на те, що позивачем правильно визначено коло відповідачів по справі, а стосовно скасування декларації, то за цими вимогами повинен відповідати ОСОБА_1 , оскільки він подав недостовірні відомості до реєструючого органу. В судовому засіданні 27.11.2017 року Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, який здійснював реєстрацію спірної декларації, був притягнутий судом до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в частині вимог про скасування реєстрації Декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 23.02.2015 року № ОД 59 щодо реконструкції житлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані, зареєстровану департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, позовні вимоги пред`явлені до неналежного відповідача, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно із ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно- будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Форма декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 (в редакції станом на момент реєстрації декларації) (далі - Порядок № 461), прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-III категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Згідно з п. 17-21 Порядку №461, замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 1, у разі, коли будівельні роботи виконувалися на підставі повідомлення про початок їх виконання, - за формою згідно з додатком 7. У разі подання декларації до дозвільного центру він передає її Інспекції не пізніше наступного робочого дня. Один примірник декларації після проведення реєстрації повертається замовнику, а другий - залишається в Інспекції, яка її зареєструвала. Замовник відповідно до закону відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації. Інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію. У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням встановлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Після усунення недоліків, що стали підставою для повернення декларації на доопрацювання, замовник може повторно звернутися до Інспекції для реєстрації декларації.

Враховуючи наведене, законодавством встановлено декларативний принцип на прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до І-III категорій складності. При цьому замовник відповідно до Закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних.

Таким чином, декларація про готовність об`єкта до експлуатації від 23.02.2015 року за № ОД 59 була зареєстрована на підставі поданих документів.

Відповідно до статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних мов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Жодного доказу звернення Одеської міської ради про скасування спірної декларації до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області не надано. Жодних судових рішень з цього приводу не існує.

За своєю правовою природою Декларація про готовність об`єкту до експлуатації є актом індивідуальної дії, який втрачає свою чинність після отримання свідоцтва про право власності. Правом на оскарження цього документу мають учасники цих правовідносин.

У рішенні «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейській Суд з прав людини вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

У зв`язку з відмовою в позові про скасування реєстрації Декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 23.02.2015 року № ОД 59, не підлягає задоволенню решта позовних вимог, оскільки вони є похідними від первісної вимоги.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надав.

Щодо доводів апеляційної скарги, то судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на повагу до приватного і сімейного життя і зазначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 2 грудня 2010 року. у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», яке набуло статусу остаточного 2 березня 2011 року, визнано, що втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (див., серед багатьох інших джерел, рішення від 13 травня 2008 р. у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства» (McCann v. the United Kingdom), заява № 19009/04, п. 50).

Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує законну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється «згідно із законом» та не може розглядатись як «необхідне в демократичному суспільстві» (див. рішення від 18 грудня 2008 р. у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine), заява № 39948/06, п. 47).

Крім того, втручання у право заявника на повагу до його житла має бути не лише законним, але й «необхідним у демократичному суспільстві». Інакше кажучи, воно має відповідати «нагальній суспільній необхідності», зокрема бути співрозмірним із переслідуваною законною метою (див. рішення у справі «Зехентнер проти Австрії» (Zehentner v. Austria), заява № 20082/02, п. 56, ECHR 2009-...). Концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві (див. рішення від 27 травня 2004 р. у справі «Коннорс проти Сполученого Королівства» (Connors v. the United Kingdom), заява № 66746/01, п. 82).

Виходячи з наведеного, колегія суддів не може погодитись з тим, що Одеська міська рада здійснює втручання у конституційне право на житло ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 згідно із законом та у відповідністю до нагальної суспільної необхідності, зокрема таке втручання не є співрозмірним із переслідуваною Одеською міською радою метою - отримання комфортного житлового приміщення з проведеним за рахунок відповідача капітальним ремонтом, не прикладаючи жодних матеріальних витрат і зусиль та фінансових затрат до реконструкції.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судове рішення виготовлено 31 жовтня 2022 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк