ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7318/22 Справа № 428/8055/20 Суддя у 1-й інстанції - Посохова І.С. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 листопада 2021 року, ухваленого суддею Посоховим І.С. у м.Сєвєродонецьк, Луганської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року адвокат Гребенар О.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування.

В обґрунтування позову адвокат Гребенар О.В. зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсії.

11.03.2020 приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Фесенко О.М. видав позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію померлої баби за період з 27.01.2017 по 30.09.2019 у сумі 161 268,33 грн.

Позивач звернулася до УПФУ в м.Сєвєродонецьку із заявою про виплату недоотриманої пенсії, однак отримала тільки частину недоотриманої пенсії у розмірі 155 384,96 грн. за період з 10.03.2017 по 30.09.2019.

Тобто сума несплаченої недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом складає 5 883,37 грн.

Відповідач надав їй письмову відповідь про те, що виплачена частина недоотриманої пенсії, посилаючись на статтю 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обмежившись нібито трирічним терміном, який зазначено у вказаній статті.

У зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з даним позовом та просив, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнати право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману суму пенсії у розмірі 44 217,02 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману суму пенсії, яка увійшла у спадщину у розмірі 50 100 грн. 39 коп.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії, яка набута в порядку спадкування за законом після смерті її баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 5 883 (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят три) грн. 37 коп.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 98 (дев`яносто вісім) грн. 71 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, посилаючись на незаконність оскаржуваного судового рішення, яке ухвалене при неправильному застосуванню норм матеріального права, а саме ч.1 ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення про повну відмову ОСОБА_1 в задоволенні її позовних вимог. Просить справу розглянути без участі представника головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

При цьому, скаржник зазначає, що позивачу ОСОБА_1 було виплачено 155 384,96 грн. недоотриманої пенсії її баби ОСОБА_2 за період з 10.03.2017 по 30.09.2019, тому, як згідно норм ч.1 ст.46 Закону №1058 нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Вказує, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і її пенсії не була затребувана протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини членами її сім`ї та увійшла до складу спадщини, однак з заявою позивач звернулася 11.03.2020 року.

Також відповідач вказує на те, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області з березня 2017 року, а до цього періоду померла перебувала на обліку в Бахмутському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України, де їй було припинено виплату пенсії з 01.01.2016 року з невідомих причин. Зазначає, що померла ОСОБА_2 не виявила бажання поновити виплату пенсії, тому пенсійні виплати з 01.01.2016 відповідачем нараховані не були, і пенсія з цього часу була не отримана з вини пенсіонера. Вказує, що сума недоотриманої пенсії була зменшена на підставі ст.46 Закону №1058, а саме не більше ніж за три роки до дня звернення та з урахуванням дати звернення позивача із заявою 11.03.2020 пенсія була розрахована за період з 10.03.2017 по 30.09.2019 в сумі 161 268,33 грн., яка і була виплачена відповідачем.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гребенар О.В., просить залишити апеляційну скаргу Пенсійного фонду без задоволення, а рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 листопада 2021 року, без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гребенара О.В., який заперечував проти задоволення апеляційної карги відповідача з викладених у відзиві підстав, просив рішення суду першої інстанції залити без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 19.11.2019 Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМ №282935, виданого 11.03.2020 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Фесенком О.М., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її онука ОСОБА_1 , на яке видано це свідоцтво, що складається з недоотриманої пенсії у сумі 161 268 грн. 33 коп.

З позовної заяви вбачається, що недоодержана пенсія виплачена ОСОБА_1 у сумі 155 384,96 грн. Вказана обставина сторонами не оспорюється.

Згідно з відповіддю Управління пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області №1216-02-8/5910 від 21.09.2020, адвокат Гребенар О.В. звернувся до Управління пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області в інтересах ОСОБА_1 за отриманням недоодержаної пенсії, яка належала померлій ОСОБА_2 , недоодержана пенсія була виплачена за період з 10.03.2017 по 30.09.2019 у розмірі 155 384,96 грн., тобто за три роки до дня звернення. Недоодержана пенсія виплачена згідно з чинним законодавством.

Відповідно до довідки №134, виданої 10.12.2020 Управлінням пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області, розмір пенсії ОСОБА_2 за період з січня 2016 року по січень 2017 року склав 44 217,02 грн.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права на отримання спадкового майна після смерті її баби.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягуючи на її користь з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області грошові кошти у розмірі 5 883,37 грн., набуті нею в порядку спадкування за законом - недоотриману пенсію, яка належала за життя її бабі ОСОБА_2 , виходив з того, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ж ч.1 ст.46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Відмовляючи позивачу в частині задоволення позовних вимог про стягнення в порядку спадкування за законом недоотриману суму пенсії у розмірі 44 217,02 грн. за період з січня 2016 року по січень 2017 року, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на спадщину у вигляді неотриманої пенсії спадкодавця за вказаний період у встановленому законом порядку не підтверджене та не відповідає встановленим законом способам захисту права спадкоємця.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами відповідача викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог не оскаржується і в цій частині не переглядається.

За нормами ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом норм ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч.3 ст.52 Закону узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Норми ЦК України не визначають строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Аналіз наведених вище норм матеріального права свідчить про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ж ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Суд першої інстанції, встановивши, що розмір невиплаченої за життя спадкодавцю ОСОБА_2 пенсії становив 161 268,33 грн., а позивачу, як спадкоємцю було виплачено 155 384,96 грн. - пенсія за три роки, дійшов правильного висновку, що відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй після смерті баби спадкового майна, стягнувши з відповідача на користь позивача недоплачену суму спадкового майна, відповідно розрахунку: 161 268,33 грн. належних до виплати спадкоємцю - 155 384,96 грн. фактично виплачених спадкоємцю = 5 883,37 грн.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень, а норми ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину, колегія суддів вважає вірним і повністю з ним погоджується.

Доводи, викладені в апеляційній скаргзі відповідача зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну правову оцінку, рішення суду відповідає вимогам закону, висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга сторони відповідача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишити без задоволення.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 грудня 2022 року.

Головуючий:

Судді: