КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №759/9019/21 Головуючий у І інстанції Петренко Н.О.
Провадження №22-ц/824/8997/2022 Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Писаної Т.О., Таргоній Д.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Житлово-експлуатаційної дільниці № 4, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 . Нехтуючи правилами добросусідства та технічної безпеки, через невідомі причини, систематично заливав та продовжує заливати квартиру позивача. Такі дії призвели до значного погіршення фізичного стану майна, а саме пошкоджено оздоблення стін та стелі, наявні плями площею від 0,1 кв.м до 0,5 кв.м вздовж всієї стіни суміжної з ванною кімнатою, у приміщенні кухні на стелі та стіні спостерігаються брудні плями з іржею, подекуди присутні тріщини на поверхні стелі. Більше, того в приміщенні квартири з`явилася цвіль та пліснявий грибок, що негативно впливає на здоров`я позивача та її родини. Починаючи з 27 серпня 2020 року ОСОБА_2 надіслано ряд запитів до ЖЕД № 4 з вимогою провести комісійне обстеження та складання акту із зазначенням причин систематичного підтоплення її квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Проте жодних дій на момент подачі позовної заяви зі сторони ЖЕД № 4 щодо припинення порушення ОСОБА_1 не здійснено, комісійне обстеження не проведено, акт комісійного обстеження квартири не складено.

На звернення ОСОБА_2 до КП «Керуюча компанія Святошинського району м. Києва», 14 вересня 2020 року на її адресу було направлено працівників, якими підтверджено факт залиття квартири АДРЕСА_3 та зазначено, що характер та розташування старих плям від залиття свідчить, що вода надходила із вище розташованої квартири АДРЕСА_4 . Власник квартири відмовлявся надати доступ до обстеження комунікаційних мереж у квартирі АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного в позові, ОСОБА_2 просила суд першої інстанції стягнути солідарно з відповідачів матеріальні збитки, спричинені залиттям квартири, у розмірі 10293 грн., моральну шкоду в розмірі 10000 грн., витрати на правничу допомогу10000 грн. та судовий збір.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26 травня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 7 793,00 грн. та витрати за послуги проведення оцінки у розмірі 2500,00 грн., а всього 10 293,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 РНОКПП на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 3 000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

В іншій частині - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що на момент залиття квартири обов`язок з надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, було покладено на КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», а тому, залиття спричинене внаслідок несправності внутрішньо будинкових мереж, а саме протікання каналізаційної труби, сталось саме з вини КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва».

Крім того, в доводах апеляційної скарги скаржник зазначає, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» не виконувала багаторазові заявки позивача, акт про залиття не складало, причину залиття не встановило, чим порушило Правила №76 та умови договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» та від ОСОБА_2 ,

КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому не може бути скасовано з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі.

Також, у поданому відзиві відповідач зазначає, що припущення ОСОБА_1 , що залиття квартири ОСОБА_2 спричинено унаслідок несправності внутрішньо будинкових мереж, не підтверджено.

Крім того, працівники ЖЕД №4 неодноразово складали приписи щодо надання доступу до інженерних мереж квартири АДРЕСА_5 . Однак результатів це не дало.

На підставі викладеного у відзиві, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

ОСОБА_2 зазначає, що оскаржуване рішення суду є законним та обґрунтованим. Доказів на спростування висновків суду першої інстанції не надав ОСОБА_1 не надав.

Крім того, відповідач не спростував належними та допустимими доказами свою вину у залитті квартири АДРЕСА_6 , клопотання про проведення відповідних судових експертиз не подав, клопотання про допит свідків не заявляв та не надав інших доказів щодо розміру спричиненої ОСОБА_2 майнової шкоди.

Щодо витрат на правову допомогу, то позивач зазначає, що у зв`язку із розглядом апеляційної скарги ОСОБА_1 вона понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 5000 грн., що підтверджується Договором про надання правової допомоги №03/10-2022 від 03 жовтня 2022 року. рахунком на оплату №15 від 03 жовтня 2022 року актом надання послуг №21 від 03 жовтня 2022 року та квитанцією про сплату від 03 жовтня 2022 року.

На підставі викладеного у відзиві, ОСОБА_2 просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року справу було призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі.

Вивчивши матеріали справи, доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з урахуванням такого.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 03 жовтня 2007 року ОСОБА_2 належить на праві власності квартира АДРЕСА_3 (а.с.10 т.1).

Як вбачається із матеріалів справи позивач неодноразово зверталась до начальника ЖЕД № 4 із проханням провести комісійне обстеження та складання акту обстеження із зазначенням причин систематичного підтоплення стелі та стіни у квартирі (а.с.20-22, т. 1).

Листом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» від 08 жовтня 2020 року № 107/56/Ж-437-689 повідомлено, що характер та розташування старих плям від залиття свідчить, що вода надходила із вище розташованої квартири АДРЕСА_4 , ймовірною причиною залиття є халатне відношення мешканців квартири АДРЕСА_4 до санітарно-технічного обладнання, а саме через розгерметизацію примикання ванни до стіни у ванній кімнаті (а.с.23, т. 1).

Відповідно до звіту про оцінку майнових збитків, що завданий в результаті залиття квартири АДРЕСА_3 від 23 лютого 2021 року сума збитку, нанесеного замовнику в результаті пошкодженого водою належного майна квартири АДРЕСА_3 складає 7 793,00 грн. (а.с.64, т. 1).

Квартира (поверхом вище) АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 , який здає її в оренду (а.с. 103-108, т.1).

Як вбачається із матеріалів справи, а саме листа від 13 серпня 2021 року № 107/56-1805 працівниками дільниці ЖЕД № 4 неодноразово складались приписи щодо надання доступу до інженерних мереж квартири АДРЕСА_5 . Ці приписи наклеювались на вхідні двері квартири АДРЕСА_4 , вручались особам, які в ній проживають та направлялись поштою (а.с.141, т.1).

23 вересня 2020 року було складено акт про попередження мешканців квартири АДРЕСА_4 щодо термінового надання доступу до інженерних мереж (а.с.142, т.1).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того,що ОСОБА_1 не спростував належними та допустимими доказами свою вину у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача не заявляв та не надав інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.

Згідно зі статтею 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

Відповідно до ст. 151 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України.

Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», покладено на споживача обов`язки щодо своєчасного вжиття заходів з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; своєчасного проведення підготовки помешкання та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; допущення у приміщення квартири представників виконавця/виробника для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що власник квартири зобов`язаний утримувати дане майно, у тому числі інженерно-технічне обладнання, у належному стані і своєчасно усувати недоліки у його роботі. Майнова шкода, завдана іншим особам у зв`язку з невиконанням таких обов`язків, підлягає відшкодуванню власником.

Відповідальність за завдану шкоду настає за наявності таких підстав як наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вина останнього.

Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Відповідно до ч. 2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи працівниками ЖЕД №4 неодноразово складались приписи щодо надання доступу до інженерних мереж квартири АДРЕСА_4 в якій проживає ОСОБА_1 . Вказані приписи були прикріплені на вхідні двері квартири АДРЕСА_4 , вручались особам, які проживають у вказаній квартирі та надсилались поштою. А тому у КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» була відсутня можливість здійснити ремонт вказаних мереж.

Крім того, ОСОБА_1 не звертався до обслуговуючої компанії стосовно будь-яких проблем з мережами водопостачання на яких сталась аварія. Клопотання про призначення у даній справі судової експертизи для встановлення причини залиття належної позивачу квартири та вартості спричиненої йому в результаті цього матеріальної шкоди ОСОБА_1 не заявлялось і не було жодних обставин, які б перешкоджали відповідачу заявити таке клопотання.

Враховуючи викладене та оцінюючи надані суду докази на підтвердження своїх вимог та заперечень учасниками справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що ОСОБА_1 не довів протиправність дій КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, а тому суд першої інстанції дійшов правильних висновків про стягнення завданої шкоди з ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, яке ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що позивачем під час подання відзиву на апеляційну скаргу було заявлено вимогу щодо стягнення витрат на правову допомогу, які пов`язані з підготовкою та поданням відзиву на апеляційну скаргу. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу, позивач надав суду договір про надання правової допомоги №03/10-2022 від 03 жовтня 2022 року, рахунок оплату №15 від 03 жовтня 2022 року, акт надання послуг №21 від 03 жовтня 2022 року, квитанцію про сплату від 03 жовтня 2022 року. Таким чином, заявлені витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. є підтвердженими та підлягають стягненню з відповідача.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу з відповідача на користь позивача, суд апеляційної інстанції враховує правові висновки Верховного Суду, які викладені в постанові суду від 01 квітня 2020 року у справі №644/5503/17, а саме, що витрати на правову допомогу, які пов`язані з розглядом справи в апеляційному суду підлягають стягненню навіть у випадку, якщо апеляційна скарга була залишена без задоволення.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було надано заперечень щодо заявленого розміру витрат на правову допомогу, які понесені позивачем під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Окрім того, в постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 137, 141, 263, 367, 369, 374, 375 України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Житлово-експлуатаційної дільниці № 4, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ст. 389 ЦПК України.

Реквізити сторін:

позивач: ОСОБА_3 ,, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 , , код РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_8 , код РНОКПП НОМЕР_2 .

відповідач: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», зареєстроване місце знаходження: 03134, м. Київ, вул. Симеренка, 17, .

Суддя-доповідач

Судді: