Справа № 128/31/22
УХВАЛА

Іменем України

05 грудня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Кострюкова Л.В.,

розглянувши у відкритому судовомузасіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства.

В судове засідання сторони по справі не з`явились.

Позивач ОСОБА_1 до початку судового розгляду подав суду заяву про залишення позову без розгляду, в якій також просив розгляд даної заяви провести без його участі та участі його представника.

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Синявська К.Ю.подала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд заяви ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду та розгляд справи в цілому провести без участі позивача та його представника.

Відповідач ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи без її участі. Також відповідач надала заяву про стягнення витрат з позивача, в порядку ст. 142 ЦПК України, якою просила вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з позивача на її користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн, долучивши до вказаної заяви детальний опис робіт (наданих послуг) та квитанцію про їх оплату.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши заяву про залишення позову без розгляду, оглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщопозивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, з огляду на те, що заявапро залишення позову без розгляду подана позивачем до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без розгляду.

Вирішуючи питання щодо відшкодування відповідачу понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім інших, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 38 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Таким чином, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, відповідачу необхідно довести саме необґрунтованість дій позивача.

Верховний Суд у постанові від 26.09.2018 по справі № 148/312/16-ц дійшов висновку, що для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується. На необхідності доведення та встановлення саме необґрунтованих дій позивача для застосування ч. 5 ст. 142 ЦПК України вказано також в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020, справа № 464/104/16-ц.

При цьому заява про відшкодування судових витрат взагалі не містить доводів і доказів необґрунтованості дій позивача.

Та суд звертає увагу, що витрати на професійну правничу допомогу, відомості про які наявні в матеріалах справи, згідно детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 29.01.2022, були здійснені відповідачем не в зв`язку з поданням позивачем заяви про залишення позову без розгляду, а в зв`язку із заявленням позову, тобто в зв`язку з використанням позивачем права на звернення до суду.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, ч. 1 ст. 55 Конституції України, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 1 ст. 4 ЦПК України.

Звертаючись до суду позивач обґрунтував в позовній заяві свої вимоги та виклав обставини, на підставі яких заявив вказані ним позовні вимоги.

Зокрема позивач користувався належними та гарантованими правами на звернення до суду та надання відповіді на відзив, подані ним заяви відповідали ст.ст. 175, 177, 179 ЦПК України, тому такі дії не є необґрунтованими та понесені в зв`язку з ними витрати відповідача на правову допомогу не є такими, що здійснені внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Подання заяви про залишення позову без розгляду також не може бути розцінено як необґрунтовані дії позивача, оскільки таке право передбачене ЦПК України.

За таких обставин, заява відповідача про компенсацію їй витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Суд вважає за доцільне роз`яснити, що згідно з ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 133, 142, 247, 257, 260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства залишити без розгляду.

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про компенсацію судових витрат відмовити.

Роз`яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 05.12.2022.

Суддя: