ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7150/22 Справа № 431/1523/19 Суддя у 1-й інстанції - Олійник С.В. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.

суддів - Свистунової О.В., Пищиди М.М.

за участю секретаря Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 17 грудня 2021 року за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Старобільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Ганшин Володимир Олександрович, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом в частині включення до складу спадщини недоотриманих страхових виплат,-

В С Т А Н О В И Л А:

13.03.2019 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Старобільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (далі Фонд) звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Ганшин В.О. про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, в якому просить суд визнати свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.06.2018 № 1006, видане приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Ганшиним В.О. недійсним та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1921,00 грн.

08.08.2019 року Фонд звернувся до суду з уточненим позовом до відповідача ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Ганшин В.О. про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, в обґрунтування якого посилається на те, що приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Ганшиним В.О. 12 червня 2018 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 1006 ОСОБА_1 , відкритої після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 її чоловіка, у тому числі на недоотриману суму страхових виплат у розмірі 43857 грн. Вказане свідоцтво про право на спадщину за законом отримано Фондом 29.01.2019 року за вх. № К-02 в якості додатка до заяви ОСОБА_1 .. ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ровеньки Луганської області, яке на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території, тому нарахування та виплату страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) у відділенні в м. Ровеньки припинено з 01.12.2014 року. Справи потерпілих, які знаходились на обліку у даному відділенні та всі інші документи залишились у приміщенні даного відділення в м. Ровеньки. В управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області відсутня можливість доступу до цих документів. Згідно електронної бази даних «Реєстр потерпілих» Старобільського відділення, потерпілий ОСОБА_2 до Старобільського відділення, як внутрішньо переміщена особа за продовженням страхових виплат не звертався. Старобільським відділенням управління 26.02.2019 року за вихідним № 521/06-1 до Управління був направлений запит з метою з`ясування інформації, що міститься в базі даних «Реєстр потерпілих» ЦІАСФ стосовно померлого потерпілого ОСОБА_2 , а саме розмір щомісячної страхової виплати, за період липень-листопад 2014 року та інформацію, чи отримував він виплати як ВПО в робочих органах Фонду, якщо отримував то з зазначенням періоду. Згідно отриманої інформації Управління від 28.02.2019 року № 1042/03- 3, в базі даних «Реєстр потерпілих» ЦІАСФ загальна сума щомісячних страхових виплат потерпілого ОСОБА_2 за період з червня по листопад 2014 року складає 6954,24 грн. (щомісячно по 1159,04 грн.), за даними ЦІАСФ потерпілий ОСОБА_2 звертався за продовженням страхових виплат як внутрішньо переміщена особа до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Слов`янську Донецької області та отримав страхові виплати за період з 01.12.2014 року по 23.06.2015 року, заборгованість по раніше нарахованим, але не виплаченим страховим сумам за період з червня по листопад 2014 року відділенням не виплачена. Щомісячні страхові виплати за період з 24.06.2015 року по день смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи перерахунок щомісячних страхових виплат з 01.03.2017 року та доплату по перерахунку щомісячних страхових виплат на суму 36903,37 грн. могли бути нараховані ОСОБА_2 , проте потерпілий за життя не скористався своїм правом на отримання призначених страхових виплат, тому щомісячні страхові виплати з 24.06.2015року і по день смерті потерпілому - ОСОБА_2 не нараховувались,а тому не можуть передаватись членам сім`ї чи входити до складу спадщини. Згідно довідки управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхуванні України у Луганській області від 19.01.2018 № 255/03-3, наданої на запит приватному нотаріусу Старобільського районного нотаріального округу Ганшину В.О., на яку він посилається в виданому свідоцтві про право на спадщину за законом від 12.06.2018 року зазначено, що потерпілому ОСОБА_2 не виплачено щомісячні страхові виплати за липень-листопад 2014 року на загальну суму 6954,24 грн., необхідно донарахувати щомісячні страхові виплати за період з 01.06.2015 року по 10.10.2017 року, враховуючи перерахунок щомісячних страхових виплат з 01.03.2017 року та доплату по перерахунку щомісячних страхових виплат на суму 36903,37 грн. Загальна сума недоотриманих страхових виплат складає 43857,61 грн. Проте приватний нотаріус Ганшин В.О. всупереч відомостям, зазначеним у вказаній довідці від 19.01.2018 посвідчив право ОСОБА_1 на спадщину за законом на кошти у сумі 43857,61 грн., право на які у потерпілого за житті не виникло, у зв`язку з чим неправомірно включив ці кошти до складу спадщини останнього. У зв`язку з тим, що потерпілий ОСОБА_2 не набув права на щомісячні страхові виплати в сумі 36903,37 грн. за період з 24.06.2015 по 10.10.2017 (дата смерті потерпілого), оскільки не звертався із відповідною заявою для продовження щомісячних страхових виплат до робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що здійснюють свою діяльність на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, то спадкоємець ОСОБА_1 також не має права на отримання зазначеної суми страхових коштів, так як ці кошти не входять до складу спадщини. Крім того, у свідоцтві про право на спадщину за законом приватним нотаріусом невірно вказаний рік народження померлого ОСОБА_2 1946, а дійсно рік народження потерпілого 1949 рік.

У зв`язку з цим позивач просить суд визнати свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.06.2018 № 1006, видане приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Ганшиним В.О. недійсним в частині включення до складу спадщини щомісячних страхових виплат з 24.06.2015 по 10.10.2017, враховуючи перерахунок щомісячних страхових виплат з 01.03.2017 року та доплату по перерахунку щомісячних страхових виплат на суму 36903,37 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 17 грудня 2021 року в задоволенні позовних вимог Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Старобільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Ганшин Володимир Олександрович, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом в частині включення до складу спадщини недоотриманих страхових виплат - відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Старобільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області посилаючись на порушення норм матеріального права, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на момент смерті спадкодавця ОСОБА_2 щомісячні страхові виплати за період з 24.06.2015 року до 10.10.2017 року спадкодавцю нараховані не були, а тому в розумінні ст.1227 ЦК України не можуть належати спадкодавцю, та не можуть входити до складу спадщини. ОСОБА_2 перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ровеньки Луганської області. У зв`язку з тим, що відділенням у м. Ровеньки не здійснено переміщення у населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі відповідно до Постанови КМУ № 595, з 01 грудня 2014 року було припинено видатки на забезпечення діяльності відділення у м. Ровеньки та відповідно припинено нарахування та виплату страхових виплат потерпілому ОСОБА_2 у відділенні м. Ровеньки. Потерпілий за період з 24.06.2015 року, з часу коли було припинено нарахування, не оскаржив дії або бездіяльність щодо не нарахування та невиплати йому відповідних виплат, за таких підстав суми страхових виплат не входять до складу спадщини.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.ч.1-3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ровеньки Луганської області, яке знаходиться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно заяви ОСОБА_2 встановлено, що він звернувся до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Слов`янську Донецької області 24.12.2014 року про тимчасове продовження раніше призначених страхових виплат. (а.с.48)

Відповідно до інформації Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області від 28 лютого 2019 року № 1042/03-3, згідно інформації з бази даних «Реєстр потерпілих» ЦІАСФ загальна сума щомісячних страхових виплат потерпілого ОСОБА_2 за період з червня по листопад 2014 року складає 6954,24 грн. (щомісячно по 1159,04 грн.), за даними ЦІАСФ потерпілий ОСОБА_2 звертався за продовженням страхових виплат як внутрішньо переміщена особа до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Слов`янську Донецької області та отримав страхові виплати за період з 01.12.2014 року по 23.06.2015 року, заборгованість по раніше нарахованим, але не виплаченим страховим сумам за період з червня по листопад 2014 року відділенням не виплачена. (а.с.17)

Згідно листа управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області № 01-04/18-1182 від 23.07.2019 року, потерпілий ОСОБА_2 у період з 01.12.2014 року по 23.06.2015 року перебував на обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Слов`янську Донецької області, як внутрішньо переміщена особа та отримував щомісячні страхові виплати (а.с.47)

Постановою від 17.03.2015 року № 0557/10480/10480/11 відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Слов`янську Донецької області продовжено раніше призначені щомісячні страхові виплати потерпілому ОСОБА_2 , виплати проводити з 01.12.2014 р. по 23.06.2015 р. включно, провести донарахування щомісячних виплат за грудень 2014 р. в розмірі 1159,04 грн., січень 2015 р. в розмірі 1159,04 грн., лютий 2015 р. в розмірі 1159,04 грн. (а.с.49)

Постановою від 23.04.2015 року № 0557/10480/10480/12 відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Слов`янську Донецької області призначено потерпілому перераховані щомісячні страхові виплати з 01.03.2014 року по 30.11.2014 року в розмірі 1250,60 грн. (а.с. 50)

Постановою від 23.04.2015 року №0557/10480/10480/13 відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Слов`янську Донецької області потерпілому ОСОБА_2 продовжено раніше призначені щомісячні страхові виплати (коригуюча) з 01.12.2014 року по 23.06.2015 року в розмірі 1250,60 грн.. (а.с.51)

Постановою від 01.07.2015 р. № 0557/10480/10480/14 відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Слов`янську Донецької області потерпілому ОСОБА_2 припинені щомісячні страхові виплати з 24 червня 2015 року у зв`язку із закінченням терміну дії щомісячної виплати. (а.с.52)

Отже Фондом нарахування і виплата потерпілому ОСОБА_2 проводилась за період з 01.03.2014 р. по 23.06.2015 р.

Інформацією Старобільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області № К-02-387/03-1 від 11.02.2019 року встановлено щодо неможливості нарахування виплат померлому ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю окремого порядку, який КМУ не прийнятий. (а.с.16)

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно інформаційної довідки Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області від 19 січня 2018 року № 255/03-3, наданої на запит приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Ганшина В.О., потерпілому ОСОБА_2 , який мешкав в м. Ровеньки Луганської області, не виплачено щомісячні страхові виплати за липень-листопад 2014 року на загальну суму 6954,24 грн., необхідно донарахувати потерпілому ОСОБА_2 щомісячні страхові виплати з 01.06.2015 року по 10.10.2017, враховуючи перерахунок щомісячних страхових виплат з 01.03.2017 року та доплату по перерахунку щомісячних страхових виплат на суму 36903,37 грн. Загальна сума недоотриманих страхових виплат складає 43857,61 грн. (а. с. 15).

З 24.06.2015 року ОСОБА_2 припинено нарахування та виплату у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Слов`янську Донецької області, що підтверджується постановою від 01.07.2015 р. № 0557/10480/10480/14. (а.с.52)

12 червня 2018 року приватний нотаріус Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Ганшин В.О. відповідачу ОСОБА_1 видав свідоцтво про право на спадщину за законом № 1006 щодо майна померлого ОСОБА_2 , відповідно до якого до складу спадщини входить право на отримання суми недоотриманих страхових виплат у розмірі 43857,61 грн. (а.с.11)

Із свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого та виданого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Ганшиним В.О. 12.06.2018 року за реєстровим № 1006 встановлено про видачу свідоцтва на спадщину - суму недоотриманих страхових виплат у розмірі 43857,61 грн., яка належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , його дружині ОСОБА_2 (а.с.11)

26.01.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Старобільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області із заявою про виплату суми недоотриманої страхової виплати на загальну суму 43857,61 грн. (а.с.10)

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про те, що страхові виплати які призначалися потерпілому ОСОБА_2 , увійшли до складу спадщини, право на яку має відповідач, а тому відсутні підстави для визнання свідоцтва про право на спадщину за законом в частині включення до складу спадщини страхових сум на загальну суму 43857,61 грн. недійсним.

Крім того, правомірність видачі оспорюваного свідоцтва про право на спадщину підтверджується також листом від 19 січня 2018 року №255/03-3 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, наданого на запит нотаріуса щодо наявності недоотриманих сум страхових виплат.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України дає підстави зробити висновок, що:

- цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та недотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, відповідно до Конституції України та основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на момент виникнення спірних правовідносин визначав Закон України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон № 1105-XIV), який з 01 січня 2015 року діє у редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 77-VII та має назву «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 21 Закону № 1105-ХІV (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов`язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я, виплачуючи йому, зокрема, щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого.

Згідно зі статтею 28 Закону № 1105-XIV грошові суми, які згідно зі статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку, є страховими виплатами. Зазначені грошові суми складаються, зокрема, із страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності.

Відповідно до статті 40 зазначеного Закону (у редакції до 01 січня 2015 року) передбачено, що страхові виплати потерпілому провадяться щомісячно в установлені Фондом соціального страхування від нещасних випадків дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання. Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком.

Припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій Фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Подібні висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20), у постановах Верховного Суду від 08 червня 2022 року в справі № 428/8648/20 (провадження № 61-12340св21) та від 01 червня 2022 року в справі № 428/3156/20 (провадження № 61-1302св21).

Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої заперечення та доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області залишити без задоволення.

Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 17 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: О.В. Свистунова

М.М.Пищида