Справа № 362/1136/22
Провадження № 2/362/1601/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Шмагун М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачем подано до суду позов до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12.09.2021 р. близько 19 год. 58 хв. на трасі М-05 Київ-Одеса 30 км, відбулась ДТП за участю: транспортного засобу «CHERRY AMULET», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 ; транспортного засобу «Volkswagen TOURAN», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2021 р. визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно Звіту № 1960 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 19.09.2021 р. встановлено, що вартість матеріального збитку власнику транспортного засобу «Volkswagen TOURAN», д.н.з. НОМЕР_2 складає 113463,92 з урахуванням ПДВ, та 99203,26 без урахування ПДВ, тоді як вартість відновлювального ремонту даного автомобіля складає 195811,14 грн. Звернення позивача до МТСБУ не дало результатів. За таких обставин, позивач на підставі ст.1192 ЦК України подав до суду позов про стягнення з відповідача матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 98607,88 грн. та 3000,00 грн. як відшкодування за оплату автотоварознавчого дослідження автомобіля, понесені судові витрати по сплаті судового збору й витрати на правничу допомогу.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.07.2022 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням вимог ч. 4 ст.19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.

Позивач та представник в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце судового засідання судом повідомлявся належним чином

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.55 Конституції України та ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Крім того, рішенням Конституційного Суду від 09.07.2002 р. за №15-рп/2002, визначено, що кожна особа має вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий, а тому така можливість не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту.

Відповідно до положень ч.ч.1 та 2 ст.509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст.11 цього кодексу.

За загальним правилом, відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК).

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до ст.999 ЦК законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. за №1961-IV.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності закон №1961-IV (ст.3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 закону №1961-IV).

Згідно зі ст.6 закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом закону №1961-IV (стст.9, 2231, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено ст.1194 ЦК, у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст.12 ЦК). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч.2 ст.14 ЦК).

Відповідно до ст.511 ЦК зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, установлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно із чч.1 та 4 ст.636 ЦК договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Таким чином, потерпілому як кредитору, належить право вимоги в обох видах зобов`язань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК підстав.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 р. у справі №6-2808 цс15.

З огляду на вищевикладені норми відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП особа, яка завдала шкоду. Така особа, відповідно до ст.1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Зокрема, судом встановлено, що згідно постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2021 р. провадження №3/362/2168/21 (справа №362/2110/21), 12.09.2021 р. близько 19 год. 58 хв. на трасі М-05 Київ-Одеса 30 км, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «CHERRY AMULET А15», д.н.з. НОМЕР_1 , виконував поворот ліворуч, не дав дороги автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо, врезультаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen TOURAN», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого автмоомбілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124 КУпАП та накладено на ньогоадміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 580 грн. Постанова суду набрала законної сили 17.12.2021 р.

У відповідності до ч. 6 ст.82ЦПК вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин, суд вважає, що не підлягає доказуванню той факт, що 12.09.2021 р. о 19 год. 58 хв. на трасі М-05 Київ-Одеса 30 км., відбулась ДТП за участю: транспортного засобу «CHERRY AMULET», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 ; транспортного засобу «Volkswagen TOURAN», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

При цьому судом встановлено, що згідно листа Моторно (транспортне) страхове бюро України від 30.09.2021 р., звернення ОСОБА_1 щодо невиконання АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» своїх зобов`язань договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розглянуто та повідомлено, що АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» відповідно до норм п.51.10 ст.51 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» втратило статус асоційованого члена МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ та згідно з п.52.1 ст.52 Закону припинило членство в МТСБУ. МТСБУ не володіє інформацією щодо ліквідації АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» чи визнання вказаної страхової компанії банкрутом.

Відповідно до копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є власником автомобіля «Volkswagen TOURAN», д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно Звіту № 1960 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 19.09.2021 р., вартість відновлювального ремонту складає 195811,14 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 113463,92 грн., вартість матеріального збитку, завдана власнику КТЗ складає 113463,92 грн.

Згідно Акту виконаних робіт від 17.09.2021 р., вартість визначення вартості матеріального збитку КТЗ «Volkswagen TOURAN», д.н.з. НОМЕР_2 . становить 3000,00 грн.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, у відповідності до положень ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, якеі визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суиі справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За таких обставин, оскільки, судом встановлено, що 12.09.2021 р. о 19 год. 58 хв. на трасі М-05 Київ-Одеса 30 км, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «CHERRY AMULET А15», д.н.з. НОМЕР_1 , виконував поворот ліворуч, не дав дороги автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо, врезультаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen TOURAN», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого автмоомбілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. та згідно Постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2021 р. провадження №3/362/2168/21 (справа №362/2110/21) винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди є саме ОСОБА_2 , і дані обставини, у довідності до норм ч.6 ст.82 ЦПК України, є обов`язковими для суду, тому позовні вимоги у відповідності до норм ст.1192 ЦК України, підлягають задоволенняю в повному обсязі.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, судом було задоволено позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, тому з відповідача підлягає стягненню на позивача і судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Враховуючи викладене, зважаючи що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, задоволено судом у повному обсязі, характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката Красовського І.В. підлягають відшкодуванню в повному обсязі.

Керуючись викладеним, на підставі ст. ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП , - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , різницю між вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобі та розміром завданого матеріального збитку у розмірі 98607 (дев`яносто вісім тисяч шістсот сім) грн. 88 (вісімдесят вісім) коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати, пов`язані зі сплатою судовго збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 (сорок) коп., витрати на правову допомогу в розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп., витрати на замовлення проведення оцінки майна у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.М.Кравченко