Справа № 191/2189/22
Провадження № 2/191/695/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
01 грудня 2022 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Костеленко Я.Ю.
за участю секретаря - Омельченко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області про позбавлення батьківських прав,-
Позивач Орган опіки та піклування Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначають, що Органом опіки та піклування Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області розглянуто питання про неналежне виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по відношенню до її дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Сім`я ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Родина ОСОБА_1 знаходиться на обліку КУ «Центр надання соціальних послуг» Малобілозерської сільської ради як така, що перебуває в складних життєвих обставинах. ОСОБА_1 зі своїм чоловіком ОСОБА_4 зловживають алкогольними напоями, конфліктують із синами та іншими родичами, мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків.
26 серпня 2021 року до фахівця із соціальної роботи звернувся неповнолітній ОСОБА_2 з повідомленням про те, що мати та її чоловік 21 серпня 2021 року залишили дітей і поїхали в місто Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, де знаходяться і на сьогоднішній день. Зі слів підлітка, за цей час мати жодного разу не з`являлась вдома і не виходить на зв`язок. Діти залишилися із дідусем.
26 серпня 2021 року дідусь з обома онуками відвідали матір та ОСОБА_4 , які наразі мешкають за адресою: АДРЕСА_2 . Під час зустрічі, зі слів дітей та дідуся, з`ясувалося, що мати з чоловіком знаходяться в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_4 , побачивши дітей почав їх виганяти, та називати лайливими словами.
З метою проведення профілактичної роботи з батьками, інформацію про ситуацію в родині ОСОБА_4 , КУ «Центр надання соціальних послуг» Малобілозерської сільської ради було направлено до КУ «Центр соціального обслуговування» Дніпрорудненської міської ради.
30 серпня 2021 року ОСОБА_5 (дідусь дітей) подав заяву до органу опіки та піклування Малобілозерської сільської ради про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав його доньки ОСОБА_1 , після чого було проведено обстеження умов проживання дітей, складено відповідний Акт № 47 від 30.08.2021 за адресою: АДРЕСА_3 , де діти проживали у рідної тітки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Умови проживання задовільні, чисто, прибраний великий будинок, значні запаси продуктів харчування, чисте подвір`я. Для виховання та розвитку дітей створено такі умови: окремі спальні місця, місце для навчання та розвитку дітей. Після чого, в телефонному режимі ОСОБА_5 повідомив начальника Служби у справах дітей Малобілозерської сільської ради про те, що відмовляється від написаної заяви, аргументуючи це тим, що був злий на свою доньку.
14 вересня 2021 року ОСОБА_1 було запрошено на засідання Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Малобілозерської сільської ради для розгляду питання про неналежне виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вислухавши гр. ОСОБА_4 , було рекомендовано гр. ОСОБА_4 пройти лікування від алкогольної залежності та до 24 вересня 2021 року надати документ, що підтверджує здійснене лікування та документ, що підтверджує офіційне працевлаштування.
23 вересня 2021 року Служба у справах дітей Малобілозерської сільської ради отримала довідку ОСОБА_4 про здійснений курс лікування та документ, що підтверджує стажування ОСОБА_4
27 вересня 2021 року відбулося чергове засідання Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Малобілозерської сільської ради. Діючи в інтересах дітей, з метою зміцнення стосунків матері з дітьми, проведено з гр. ОСОБА_4 профілактичні бесіди «Відповідальне батьківство», «Наслідки невиконання батьківських обов`язків» та поставлено умови: проживати спільно з дітьми - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , налагоджувати стосунки в родині, не допускати ситуацій, які провокують конфлікти в родині. 08 жовтня 2021 року працівниками Служби у справах дітей Малобілозерської сільської ради разом з фахівцями із соціальної роботи КУ «Центр надання соціальних послуг» Малобілозерської сільської ради здійснено обстеження умов проживання, складено відповідний Акт.
03.06.2021 ОСОБА_4 надіслала довідку про те, що їй на базі КНП «Дніпрорудненський ЦПМСД» ДМР ВР ЗО проведено швидкий тест SARS-COV-2 Rapid Antigen Test с QC0390034A. Результат позитивний. Відповідно до Протоколу №11 Комісії з питань захисту прав дитини, керуючись наказом Міністерства соціальної політики України №318 від 31.03.2016 р. «Про затвердження Державного стандарту соціального супроводу сімей (осіб), які перебувають у складних життєвих обставинах», КУ «Центр надання соціальних послуг» Малобілозерської сільської ради взято під соціальний супровід сім`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Наразі ОСОБА_4 не виходить на зв`язок, з дітьми не бачиться та не спілкується, не цікавиться їх навчанням та життям взагалі, останні рекомендації Комісії з питань захисту прав дитини не виконала. 28 жовтня 2021 року відбулось засідання Комісії з питань захисту прав дитини, на яке ОСОБА_7 не з`явилась. Причини у гр. ОСОБА_4 стосовно цього були різні.
Діти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 проживають у рідної тітки ОСОБА_6 , всі були присутні на даному засіданні. Вислухавши думки дітей, взявши до уваги заяву неповнолітнього ОСОБА_2 , в якій викладене прохання допомоги розібратися у ситуації з мамою, яка випиває та залишає дітей самих вдома, було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 по відношенню до її дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Мати про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується. Відповідно до характеристики ОСОБА_3 та характеристики ОСОБА_2 , мати дітей- ОСОБА_1 вихованням та навчанням синів займається епізодично. Психологічна діагностика дітей показала, що клімат в родині матері є неблагополучним, перешкоджає розвитку дітей. Тривалий час існує конфлікт дітей з матір`ю з причин пияцтва ОСОБА_4 . Мати проявляє негативні почуття до дітей, не приділяє їм уваги, не утримує і не виховує дітей. Діти ображені на таке відношення з боку матері. Бажання проживати з матір`ю діти не проявили.
Відповідно до інформації від директора КНП «Василівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Василівської міської ради Запорізької області, ОСОБА_1 дійсно працювала на посаді сестри медичної хірургічного відділення КНП «Василівська БЛІЛ» з 01.10.2021 р. по 30.11.2021 р. Звільнена 30.11.2021 р. за згодою сторін.
Відповідно до інформації від начальника відділення поліції №2 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області, ОСОБА_1 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП (Розпивання спиртних напоїв у громадському місці) 06.09.2021 року, за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП (Паління тютюнових виробів в громадському місці) 06.09.2021 року.
Відповідно до звернення гр. ОСОБА_8 до старости Балківського старостинського округу, який доводиться гр. ОСОБА_1 батьком, мати дітей з серпня по грудень продовжує пити. Через пияцтво звільнена з роботи. Коли ОСОБА_5 приходив з онуками на квартиру в м. Дніпрорудне, де проживає мати ОСОБА_1 зі своїм чоловіком, їх вигнали. ОСОБА_5 просить позбавити його дочку батьківських прав, так як діти проживають у рідної тітки, а мати вихованням не займається.
У зв`язку з воєнним станом в Україні внаслідок збройної агресії, тітка ОСОБА_6 була змушена з дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 покинути дім через окупацію. Наразі діти проживають з тіткою у м. Запоріжжя. Тітка напротязі року піклується про здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дітей, сприяє подальшому навчанню дітей в освітніх закладах. Але діти і по цей час залишаються без моральної та матеріальної підтримки матері. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей матір`ю, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачки до своїх батьківських обов`язків.
У зв`язку з вищевказаними обставинами, орган опіки та піклування Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області просить позбавити батьківських прав ОСОБА_1 по відношенню до її дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
До початку слухання справи представник позивача -Органу опіки та піклування Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області Пащенко Ю.В. надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.
Представник третьої особи -Служби у справах дітей Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької областідо початку слухання справи надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_4 у відкрите судове засідання повторно не з`явилася по невідомим суду обставинам, про причини своєї неявки суду не повідомила, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, відзиву не надала. Відповідно до ст. 187 ЦПК України виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, прийшов до наступного.
З копій свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,вбачається, що матір`ю дитини є ОСОБА_9 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ).
З копій свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вбачається, що матір`ю дитини є ОСОБА_9 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 ).
З повідомлення відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) №4314/05-2-36 від 22.11.2022 вбачається, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклала шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що 25.10.2019 Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області був складений відповідний актовий запис за №93. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_10 присвоєно прізвище ОСОБА_11 .
Відповідно до інформації від директора КНП «Василівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Василівської міської ради Запорізької області, ОСОБА_1 дійсно працювала на посаді сестри медичної хірургічного відділення КНП «Василівська БЛІЛ» з 01.10.2021 р. по 30.11.2021 р. Звільнена 30.11.2021 р. за згодою сторін.
Відповідно до інформації ВП №2 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_1 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП (Розпивання спиртних напоїв у громадському місці) 06.09.2021 року, за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП (Паління тютюнових виробів в громадському місці) 06.09.2021 року.
В Актах обстеження умов проживання №47 від 30.08.2021 та №60 від 08.10.2021 за адресою: АДРЕСА_3 , зазначено, що діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживають з рідною тіткою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Умови проживання задовільні, чисто, прибраний великий будинок, значні запаси продуктів харчування, чисте подвір`я. Для виховання та розвитку дітей створено такі умови: окремі спальні місця, місце для навчання та розвитку дітей. Мати дітей покинула та не з`являється.
Рішенням виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області від 16.11.2021 №305 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,по відношенню до її неповнолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю.

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до приписів ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст. 152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно з ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100).

Аналіз зазначених положень закону, практики Європейського суду з прав людини дає можливість зробити висновок, що підставою позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї обставин, коли батьки внаслідок свідомої, винної поведінки не виконують своїх обов`язків щодо виховання, утримання, розвитку дітей, їх навчання та лікування і коли таку ситуацію неможливо виправити іншими заходами.

Позбавлення батьківських прав, відповідно до ст. 166 СК України, є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька та матері, так і для дитини.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

На думку суду позивачем по справі надано достатньо переконливих і зважених аргументів, які можуть вважатись виправданими для розірвання сімейних зав`язків між матір`ю та дітьми і будуть відповідати інтересам дітей.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази, в розумінні ст.ст.12,81 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідач байдуже ставиться до своїх дітей, не доглядає та не виховує їх, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання тощо.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своїх неповнолітніх дітей, її поведінка є незмінною, тому наявні всі підстави для позбавлення її батьківських прав. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Крім того, при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав, суд враховує положення ч.2,3 ст. 166 СК України, відповідно до яких особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав, та при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи, що відповідач є працездатною, має можливість утримувати своїх неповнолітніх дітей, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) на користь осіб чи установ, де будуть перебувати діти.

У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1984,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2-13, 81, 89, 141, 258-259, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь осіб чи установ, де будуть утримуватися діти, аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 вересня 2022 і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь держави (отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код за Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106), судовий збір в розмірі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Я. Ю. Костеленко