Номер провадження 2/754/432/22
Справа №754/6399/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне рішення суду виготовлено 23 грудня 2022 року)

21 грудня 2022 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: Грегуль О.В., секретар судового засідання: Гончаренко М.М., справа № 754/6399/21

ОСОБА_1 - позивач

ОСОБА_2 - відповідач 1

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 представником якої є ОСОБА_2 - відповідач 2

Київська міська рада - третя особа 1

Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації - третя особа 2

ОСОБА_4 - третя особа 3

ОСОБА_5 - третя особа 4

Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації - третя особа 5 (залучена судом)

Вимоги позивача: визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Чемерис І.В. - адвокат позивача

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 посилаючись на те, що відповідачі за місцем реєстрації без поважних причин не проживають з березня 2015, тобто, понад шестимісячний строк і крім того відповідач 1 не приймає участі в оплаті житлово-комунальних послуг, а також відповідач 1 з чоловіком набрали кредитів та за місцем реєстрації відповідача 1 постійно приходять листи з вимогою погасити кредити та дзвінки колекторів з погрозами.

Справа перебувала у провадженні судді Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В..

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва (суддя Клочко І.В.) від 28.04.2021 відкрито провадження у справі.

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_7 справу передано на повторний автоматизований розподіл.

Новим головуючим постановлено ухвалу від 09.11.2021 про прийняття справи до свого провадження та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні позивач і адвокат позивача позов підтримали та не заперечували проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача 1, представника відповідача 2 та третіх осіб: 1, 2, 5.

Третя особа 4 вважає позов обґрунтованим та не заперечувала проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача 1, представника відповідача 2 та третіх осіб: 1, 2, 5.

Відповідач 1 і він же представник відповідача 2 та треті особи: 1, 2, 5 в судове засідання не з`явилась і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надали, хоча про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлялись належним чином, зокрема, поштою, електронною поштою, SMS, а також інформація про рух справи розміщується на сайті суду і є загальнодоступною.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Від третьої особи 1 до суду надійшли письмові пояснення з проханням про розгляд справи за її відсутності.

Від третіх осіб: 2 і 5 до суду надійшли клопотання/заяви про розгляд справи за їхньої відсутності.

Третя особа 3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.01.2022.

З урахуванням викладеного і ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності відповідача 1, представника відповідача 2 та третіх осіб: 1, 2, 5.

Вислухавши позивач і його адвоката, третю особу 4, показання свідків сторони позивача: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України та наданої на запит суду відповіді Деснянського ВДРАЦСЦМУМЮ (м. Київ) від 04.06.2022 № 1557/21.3-32, відповідач 1 є матір`ю відповідача 2.

Однокімнатне жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 було надано позивачу, що підтверджується ордером № 4816 від 07.05.1988.

Відповідно до наданих на запити суду довідки про реєстрацію місця проживання особи від 22.04.2021 та листа - інформації Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 25.08.2022 № 102/05/30-2566 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 4 особи, зокрема, позивач з 12.08.1988 по теперішній час, третя особа 4 з 25.02.1990 по теперішній час, відповідач 1 з 10.12.1996 по теперішній час, відповідач 2 з 18.12.2014 по теперішній час.

Дошлюбне прізвище третьої особи 4 було ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 14.11.2014.

Як доводить позивач, відповідачі за місцем своєї реєстрації не проживають без поважних причин понад шестимісячний строк, а саме з березня 2015 та в підтвердження доводів про не проживання відповідачів за місцем реєстрації суду надано три посвідчених начальником ЖЕД-302 акти від 11.09.2019, від 20.11.2019, від 29.01.2020.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно ч. 1, ч. 4 - ч. 7 ст. 81 ЦПК України, 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 7. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).

Допитаний судом зі сторони позивача свідок: ОСОБА_8 у своїх показаннях зазначила, що з березня 2015 вона у спірній квартирі не була жодного разу і їй по суті все відомо лише зі слів третьої особи 3, яка померла.

Допитаний судом зі сторони позивача свідок: ОСОБА_9 у своїх показаннях зазначив, що він є чоловіком третьої особи 4 та в спірній квартирі бував та буває приблизно один чи два рази на місяць і слідів перебування обох відповідачів у спірній квартирі немає.

Допитаний судом зі сторони позивача свідок: ОСОБА_10 у своїх показаннях зазначила, що з березня 2015 вона приблизно два чи три рази на місяць буває в спірній квартирі і з березня 2015 обох відповідачів та їхніх речей у спірній квартирі не бачила.

Допитаний судом зі сторони позивача свідок: ОСОБА_5 (третя особа 4) у своїх показаннях зазначила, що вона є дочкою позивача і сестрою відповідача 1 та з березня 2015 відповідачі в спірній квартирі не проживають без поважних причин. Відповідачі жили в квартирі до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а потім поїхали в с. Іванків Бориспільського району Київської області. Речі з спірної квартири відповідачі забрали в березні 2015. Крім того з березня 2015 зі слів даного свідка вона з відповідачами не спілкується. На похованні померлої ОСОБА_4 (третя особа 3) обох відповідачів не було і разом з тим свідку не відомо чи знали обидва відповідачі про смерть ОСОБА_4 (третя особа 3).

Допитаний судом зі сторони позивача в якості свідка сам позивач по справі в своїх показаннях зазначив, що він є батьком відповідача 1 і дідом відповідача 2. З січня 2015 відповідачі поїхали в с. Іванків на свята, а повністю виїхали із спірної квартири в березні 2015. З березня 2015 даний свідок із відповідачами не спілкується і з його слів відповідачам перешкоди в користуванні спірною квартирою ні він та ніхто інший не чинили, ключі від квартири відповідач 1 має і зі слів даного свідка він особисто давав ключі від квартири відповідачу 1.

У судовому засіданні адвокат позивача не заперечував наявності в позивача, третьої особи 4 і відповідача 1 неприязних відносин.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 23.09.2022 № 102/02/38-3048, Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація на яку покладені повноваження органу опіки та піклування вважає, що задоволення позовних вимог є порушенням житлових прав малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Суду не надано і судом не здобуто жодних конкретних правових та беззаперечних доказів, що окрім спірної квартири відповідачі мають будь-яке інше житло в населеному пункті за місцем реєстрації, тобто в м. Києві або про наявність в останніх будь-якого права на інше житло в населеному пункті за місцем реєстрації, тобто в м. Києві, крім спірної квартири.

Пред`явлення вимоги за місцем реєстрації до відповідача 1 про належне виконання кредитних зобов`язань не є правовою підставою для визнання обох відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Доводи сторони позивача про те, що відповідач 1 не сплачує житлово-комунальні послуги за місцем реєстрації також не дають правових підстав для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а є лише підставою для пред`явлення до цієї особи в порядку визначеному законодавством вимог про стягнення оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 310 і ч. 4 ст. 311 ЦК України, 1. Фізична особа має право на місце проживання. 2. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. 4. Фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи кількість фактично зареєстрованих осіб у спірній однокімнатній квартирі суд вважає недоведеними позовні вимоги про не проживання відповідачів у спірній квартирі понад шестимісячний строк без поважних причин та про втрату останніми будь-якого інтересу до спірної квартири.

За таких обставин у задоволенні позову відмовляється за недоведеністю позовних вимог.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) і ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: суду не повідомлено) та представником якої є ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Понесені позивачем судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: