Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2022 Справа №607/14701/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого В.М. Братасюка

за участі секретаря М.О. Мокрій

представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Державної екологічної інспекції в Тернопільській області до ОСОБА_2 про стягнення завданої шкоди , -

В С Т А Н О В И В :

Державна екологічна інспекція у Тернопільській області звернлася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог природоохоронного законодавства у розмірі 1474грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі оперативної інформації за фактом пошкодження зелених насаджень на бульварі С.Петлюри, навпроти будинку АДРЕСА_1 проведено обстеження зазначеної території, за наслідками обстеження складено акт обстеження від 27.08.2018 року, відповідно до якого зафіксовано, що на території алеї вздовж будинку АДРЕСА_1 виявлено пошкодження до ступеня неприпинення росту 22 кущі «спіреї», шляхом обрізки крони кущів на висоту 0,5 м., від землі, з яких 17 кущів було пошкоджено 23.08.2017 року.По місцю правопорушення виявлено ОСОБА_2 , який підтвердив свою причетність до обрізки кущів «спіреї», складено протокол про адміністративне правопорушення №001864 про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 153 КУпАП. Постановою Державної екологічної інспекції у Тернопільській області від 10.09.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.153 КУпАПта накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Державною екологічною інспекцією в Тернопільській області здійснено розрахунок та визначено розмір шкоди, заподіяної зеленим насадженням, внаслідок пошкодження до ступеня неприпинення росту кущів «спіреї», що становить - 1474 грн. 10.10.2018року направлено вимогу для відшкодування завданої шкоди, однак ОСОБА_2 збитки, заподіяні порушенням вимог природоохоронного законодавства, не відшкодовано.

З урахуванням викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 1474грн. шкоди, завданої порушенням вимог природоохоронного законодавства з наступним розподілом коштів: (30%) в дохід спеціального фонду Державного бюджету України; (50%) в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської міської ради (ОТГ м.Тернопіль); (20%) в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської обласної ради на р/р UAUA0019751, код бюджету 24062100, ідентифікаційний код отримувача 37977599, ГУК у Тернопільській області, ОТГ міста Тернопіль, а також судовий збір у розмірі 2270грн.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.09.2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача Державної екологічної інспекції у Тернопільській області у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зіславшись на обґрунтування зазначені у позові та додаткових поясненнях, зазначивши, що ОСОБА_2 здійснено обрізку кущів самовільно, що призвело до порядку видалення зелених насаджень, а тому шкода підлягає відшкодуванню.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 заперечили щодо задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових поясненнях, зауваживши, що на території алеї вздовж будинку АДРЕСА_1 інвентаризація об`єктів благоустрою не здійснювалась, з огляду на що встановити чи були чагарники спіреї в кількості 22 штуки на вказаній земельній ділянці встановити не можливо. Зазначають про відсутність вини відповідача. Вважають також, що позивачем пропущено позовну давність на звернення з означеними позовними вимогнами.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини.

Згідно ст. 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Положенням про Державну екологічну інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 454/2011 визначено, що Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України. Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Державна екологічна інспекція у Тернопільській області в межах своїх повноважень здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог природоохоронного законодавства, відповідно до «Положення про Державну екологічну інспекцію у Тернопільській області».

27.08.2017року року, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Дудою В.І., за участі головного спеціаліста - ландшафтника відділу благоустрою та екології Тернопільської міської ради Молодецької С.Я., на підставі оперативної інформації за фактом пошкодження зелених насаджень на бульварі С.Петлюри, навпроти будинку АДРЕСА_1 проведено обстеження зазначеної території.

За наслідками обстеження складено Акт від 27.08.2018 року, яким зафіксовано, що на території алеї вздовж будинку АДРЕСА_1 виявлено пошкодження до ступеня неприпинення росту 22 (двадцять два) кущі «спіреї», шляхом обрізки крони кущів на висоту 0,.5 м. від землі, з яких 17 (сімнадцять) кущів було пошкоджено 23.08.2017 року.

В ході зясування обставин відповідач ОСОБА_2 підтвердив свою причетність до обрізки кущів «спіреї». Дозвільних документів на проведення даних робіт ОСОБА_2 - не надав. З інформації отриманої від представника Управління житлово-комунального господарства, дозвільні документи на проведення робіт по обрізці кущів на вказаній території, не видавалися.

Того ж дня, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Дудою В.І., відносно ОСОБА_2 , складено протокол про адміністративне правопорушення №001864 за правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 153 КУпАП, а саме: пошкодження до ступеня неприпинення росту зелених насаджень без наявності дозвільного документа (ордера на видалення зелених насаджень) 22 (двадцять два) куща «спіреї» на висоті 0,5 м. від землі на землях загального користування на території алеї вздовж будинку АДРЕСА_1 , що є порушенням п.3 «Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах», затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2006 року №1045.

З копією протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , ознайомлюватися та підписувати - відмовився, відповідно останній, листом від 27.08.2018 року за вих.№1.1-1/3060 надіслано по місцю проживання ОСОБА_2

10.09.2018року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Дудою В.І., відносно ОСОБА_2 , винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №37, якою останнього визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 153 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 грн.

Згідно з розрахунком, проведеним Державною екологічною інспекцією Тернопільській області, розмір шкоди, заподіяної зеленим насадженням, внаслідок пошкодження до ступеня неприпинення росту кущів «спіреї» становить -1474,00 грн.

Як зазначає представник позивача розрахунок розміру шкоди проведено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 року №559 «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів», (із змінами внесеними згідно з Постановами КМУ від 28.12.2001 року №1789 від 01.02.2012 року №111).

Вирішуючи спір по суті суд вважає, що до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відповідно до статті 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У відповідності до приписів статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Підстави відповідальності за заподіяння шкоди, передбачені статтею 1166 Цивільного кодексу України, застосовуються і при вирішенні спорів, пов`язаних з відшкодуванням шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Особливості застосування цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду можуть бути передбачені спеціальними законами, які регулюють питання охорони певного виду такого середовища.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди міститься у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, суд виходить з того, що як у випадках порушення зобов`язання за договором, так і за зобов`язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, цивільне законодавство (статті 614 та 1166 ЦК України) передбачає презумпцію вини правопорушника. Отже, позивач не повинен доказувати наявність вини відповідача у заподіянні шкоди. Навпаки, на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу правопорушення: протиправної поведінки; шкоди (збитків); причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 153 КУпАП, саме за самовільне, без наявності на те дозволу (ордера на видалення зелених насаджень) пошкодження до ступеня неприпинення росту 22 (двадцять два) куща «спіреї» шляхом обрізки крон кущів на висоту 0.5 м., від землі на землях загального користування Тернопільської міської ради на території алеї вздовж будинку АДРЕСА_1 .

Як вбачається із постанови зазначене правопорушення мало місце 23,27 серпня 2018року о 08год.30хв. і відповідальність за вчинене правопорушення передбачене ч.1 ст. 153 КУпАП та ст.40 Закону України «Про рослинний світ».

Відповідальність за ч.1 ст. 153 КУпАПпередбачена у разі знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об`єктів озеленення в межах населених пунктів, невжиття заходів для їх охорони, а також самовільне перенесення в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об`єктами озеленення; пошкодження дерев і чагарників за межами населених пунктів, що не віднесені до лісового фонду, або їх незаконна порубка.

Статтею 40 Закону України «Про рослинний світ» визначено, що відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 року №105, затверджено «Правила утримання зелених насаджень в населених пунктах України», які є обов`язковими для виконання всіма установами, підприємствами, організаціями та громадянами, які займаються проектуванням, створенням, ремонтом і утриманням зелених насаджень, розташованих на територіях населених пунктів України.

Відповідно до п. 5.5 Правил, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є , зокрема на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів, яких на конкурсних засадах визначає орган місцевого самоврядування.

Згідно п. 6.2 Правил, Балансоутримувачі об`єкта зобов`язані проводити інвентаризацію та паспортизацію об`єктів благоустрою відповідно до планів та в межах виділених державними адміністраціями в м. Києві та органами місцевого самоврядування коштів.

Відповідно до п.п.9.1 Правил утримання зелених насаджень «Догляд за деревами і чагарниками» догляд за деревами і чагарниками здійснюється протягом року і включає: поливання, внесення добрив, вкриття, оприскування крон дерев, догляд за ґрунтом, боротьбу з бур`янами, обробку дупел і механічних пошкоджень, формування крон дерев і чагарників.

Згідно розділу 12 «системи огляду міських зелених насаджень» Правил утримання зелених насаджень з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому - лише окремі елементи.

У відповідності п.п.12.1. Правил утримання зелених насаджень весняний огляд проводять з метою перевірки стану насаджень, газонів, квітників, доріжок, площадок та інших елементів благоустрою. Під час огляду уточнюють обсяги робіт з поточного ремонту, садіння дерев та чагарників, багаторічних рослин, газонів. За даними обстежень складають акт та перелік заходів, необхідних для підготовки об`єктів до експлуатації в літній період.

П.п.12.2 Правил утримання зелених насаджень визначено, що під час осіннього огляду перевіряється готовність об`єктів благоустрою до зими і складається акт. Періодичність проведення часткових оглядів визначає балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельних ділянок, на яких ростуть зелені насадження. Огляд проводять: балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки.

Також, відповідно до Розділу 14 Правил, у містах та інших населених пунктах ведеться облік насаджень. Обліку підлягають усі види зелених насаджень серед яких: дерева, кущі, газони, квітники. Облік проводиться органом місцевого самоврядування на основі матеріалів інвентаризації зелених насаджень, матеріалів лісовпорядкування в приміських лісах і лісопарках. За матеріалами інвентаризації складається паспорт об`єкта затвердженої форми, що затверджується балансоутримувачем, власником чи користувачем земельних ділянок, на яких розташовані зелені насадження, та підписується виконавцем робіт з інвентаризації.

Предствником відповідача адвокатом Вітівим В.А. було направлено адвокатські запити до ймовірних балансоутримувачів алеї за адресою вул.Петлюри 10 про проведені огляди, нащо було отримано суперечливі відповіді.

З відповіді Тернопільської міської ради в листі №26455 від 24.11.2021 року рекомендовано звернутися до балансоутримувачів зазначених у запиті об`єктів будинку АДРЕСА_2 , а саме ПП «СОНЯЧНЕ» (бульвар С.Петлюри, 6) та відділу технічного нагляду Тернопільської міської ради (вул.Коперника,1) відповідно.

Звернувшись до ПП Сонячний було отримано відповідь №44 від 16.11.2021року, відповідно до якої зазначено, що будинок за адресою АДРЕСА_2 на балансі ПП «Сонячне» не перебував, ПП «Перспектива» здійснювала обслуговування до 01.05.2021року, на даний час там створено ОСББ «Петлюри 10». Територія бульвару і усі споруди та зелені насадження, що на ньому знаходяться, перебувають на балансі Тернопільської міської ради.

Як вбачається із відповіді Тернопільської міської ради в листі №23318-Ф від 22.10.2021 року, у зв`язку із обмеженим фінансуванням природоохоронних заходів станом на сьогоднішній день інвентаризацію зелених насаджень у м.Тернополі не проведено. А тому дані стосовно обліку зелених насаджень (їх якісних та кількісних характеристик) на території міста в цілому, в тому числі і на алеї поблизу будинку за адресою АДРЕСА_2 відсутні.

З огляду на вище зазначене Судом встановлено, що на території алеї вздовж будинку АДРЕСА_2 , як і на території міста в цілому облік зелених насаджень не вівся, а отже встановити видовий склад, вік, якість та кількість зелених насаджень не є можливим. Підтвердження факту наявності зелених насаджень зокрема кущів спіреї за вказаною адресою виключно зі пояснень предстанивка Державної екологічної інспекції у Тернопільській області не може братися судом до уваги.

Суд наголошує на недоведеності позивачем тих обставин, що обрізка крон кущів, призвела до пошкодження цих зелених насаджень; окрім того, незрозуміло який розмір мали кущі, чи в дійсності це кущі «спіреї» чи чагарники, чи були вони внесенні до інвентарної справи зелених насаджень об`єкта благоустрою.

Критично Судом сприймається і посилання позивача на те, що законодавством прописаний чіткий алгоритм дій щодо прав та обов`язків балансоутримувачів по догляду за утриманням зелених насаджень та встановлений порядок видалення дерев, кущів, газонів і квітників території населеного пункту, який порушений відповідачем, з огляду на наступне.

Як вбачається із Акту обстеження від 27.08.2018 року, протоколу про адміністративне правопорушення №001864 від 27.08.2018року, постанови про накладення адміністративного стягнення №37 від 10.09.2018року, на території алеї вздовж будинку АДРЕСА_2 виявлено пошкодження до ступеня неприпинення росту 22 кущі «спіреї», шляхом обрізки крони кущів, а нормативний документом, на який посилається позивач визначає процедуру видалення дерев, кущів, газонів і квітників на території населеного пункту, зокрема п.3 «Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених» затверджений Постановою КМУ за №1045 від 01.08.2006 року, визначено, що видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради на підставі ордера.

Вочевидь, із встановлених судом обставин, є зрозумілим, що у ОСОБА_2 не було умислу на видалення кущів, позивачем в той же час ставиться у вину пошкодження кущів, хоча встановлення факту обрізки крон кущів, аж ніяк не доводить факт пошкодження зазначеним насадженням, навпаки як вбачається із оглянутих фото зелених насаджень на території алеї вздовж будинку АДРЕСА_2 вони є достатньо доглянутими.

Також, звертає увагу на те, що позивачем здійснено розрахунок розміру шкоди заподіяної зеленим насадженням, внаслідок пошкодження до ступеня неприпинення росту кущів «спіреї», на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 року №559 «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів», і розмір такої шкоди становить становить -1474,00 грн., однак ні дати проведення такого розрахунку, ні збитків, що заподіяні зеленим насадженням чи то навколишньому природному середовищу із нього встановити не можливо, так як у ньому міститься лише кількість і вид зелених насаджень (22 кущі спіреї, що жодним чином не є доведеним, оскільки обліку зелених насаджень у місті ніхто не проводив) та оцінка кущів (які доречі не є видалений чи знищений) у гривневому еквіваленті.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до з ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач у письмових поясненнях посилається на пропуск позивачем позовної давності при зверненні до суду

Проте Суд зауважує, що положення закону про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб`єктивного цивільного права і факт його порушення або оспорювання. Якщо ж під час розгляду справи буде встановлено, що у позивача немає суб`єктивного права, про захист якого він просить, або ж воно не порушувалось чи не оспорювалось, Суд повинен відмовити в позові не через пропущення позовної давності, а за безпідставністю матеріально-правової вимоги.

Аналізуючи докази, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди у розмірі 1474 грн., заподіяної порушенням вимог природоохоронного законодавства до задоволення не підлягають, оскільки підставою для стягнення заподіяної шкоди є наявність в діях особи, в даному випадку ОСОБА_2 , всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди (збитків); причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини в заподіянні шкоди ОСОБА_2 позивачем не доведено.

Насамкінець, оскільки піднята в позові проблема є глибшою, ніж видається на перший погляд - яскравим віддзеркаленням існуючого ставлення національних державних органів, з їх постсовковими стереотипами мислення, до пересічної людини, Суд, покликанням котрого є перш за все встановлення справедливості, вважає за вкрай необхідне наголосити на такому.

Соціальна справедливість є легітимною реакцією суспільства на порушення, руйнацію загально значимих цінностей: прав людини, загальноприйнятих правил, особистісних та суспільних благ, тощо. Отже, соціальна відповідальність є засобом збереження суспільного організму від руйнації.

У випадку правопорушення державна влада може застосовувати до правопорушника примусові заходи репресивного характеру, щоб запобігти небажаним для суспільства наслідкам поведінки. З позицій юридичного праворозуміння, юридичну відповідальність визначають як комплексне застосування до правопорушника, на засадах верховенства права, заходів примусового характеру з метою відновлення правової справедливості. Дуже важливо з позицій цього типу праворозуміння акцентувати на принципі правової рівності. Саме цей акцент робить відповідальність юридичним явищем, а не свавільним, вибірковим.

Цей же принцим передбачає, що за однакові правопорушення має бути застосовнао рівну міру відповідальності до всіх суб`єктів правопорушення, незалежно від посад, соціальної приналежності, національної, релігійної, статусу, тощо. На цьому слід особливо наголосити, оскільки сучасна Україна є державою, якій, в плані правової рівності, властиві середньовічні риси. Мається на увазі порушення принципу правової рівності у нормотворчості, законотраовчості, і особливоу правозастосуванні, зокрема «статусна» вибірковість у притягненні до юридичної відповідальності.

Право не терпить поділу людей на більш вартісних, котрим моджна вибачити усі порушення, і менш вартісних, щодо яких можна за будь - що шукати привід притягнення до відповідальності відповідно «букви» закону.

Аналізуючи наявні у справі докази та слухаючи пояснення учасників, можна побачити класичне для національних «state authorities» вибіркове ставлення до відповідальності громадянина за реалізацію права на комфорті умови за місцем проживання. Впорядкував занедбані кущі, котрі були недоглянуті роками біля багатоквартирного будинку плати штраф та відшкодовуй ефемерну шкоду, ще й сплати суму судового збору, співмірну розміру пенсії відповідача. А от побачити безкарно знищені останніми роками десятки дерев в пубічних місцевих паркових зонах на догоду чиємусь приватному інтересу, вирізані зелені масиви навіть у заповідних місцях на догоду окремим суб`єктам, Державній екологічній інспекції в Тернопільській області не вдається.

Чи потрібно зайвий раз доводити, що пересічний український пенсіонер, котрим є відповідач людина принижена державою, соціально незахищена? Ця обставина є загальновизнаною і не потребує жодного доказування.

Яку мету переслідував позивач покаравши пенсіонера значною, з огляду на його матеріальне становише, сумою штрафу та вимагаючи стягнути з останнього шкоду, щодо якої в дійсності відсутня провина людини похилого віку? Чи прагнув державний орган відновити справедливість, чи мета позову була іншою? Чи справедливо і гуманно так карати соціально незахищену людину, котра виконала за інших їх прямі обов`язки (впорядкувала прибудинкову терторію, підрізавши занедбані кущі)? Видається заради примарних показників псевдо ефективності роботи, позивачем знайдено «цапа відбувала», в свою чергу застосовано державні репересії до «пенсіонера шкідника».

Таким чином, нічого спільного з справедливістю, правом і правосуддям Суд не матиме, якщо б позов було задовлено.

На підставі наведеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 280-284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 1166 ЦК України, Конституцією України, Суд, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позову Державної екологічної інспекції в Тернопільській області (вул. Шашкевича, 3 м. Тернопіль) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) про стягнення завданої шкоди на суму 1474, 00 гривень відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складання повного тексту. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк