ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6857/22 Справа № 179/270/22 Головуючий у першій інстанції: Ковальчук Т.А. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2022 року по справі за заявою Магдалинівської селищної ради, заінтересована особа - Магдалинівська державна нотаріальна контора, про визнання спадщини ОСОБА_1 відумерлою,-

ВСТАНОВИЛА:

23 лютого 2022 року Магдалинівська селищна рада звернулась до суду з даною заявою, посилаючись на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки, площею 4,840 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Котовського старостинського округу №3 Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні. Тому заявник просив визнати відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; передати земельну ділянку, площею 4,840 га, розташовану на території Котовського старостинського округу №3 Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, як відумерлу спадщину, у власність територіальної громади Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в особі Магдалинівської селищної ради.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2022 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі Магдалинівська селищна рада, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. Від Магдалинівської селищної ради надійшов лист від 25.11.2022 року про розгляд справи без участі їх представника.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення в частині правового обґрунтування відмови в задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ДП №019626 від 03 січня 2003 року, земельна ділянка площею 4,840 га, яка розташована на території Котовської сільської ради належала ОСОБА_1 (а. с. 5-6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 помер, що підтверджується копією актового запису про смерть №01 від 03 січня 2005 року, складеного виконкомом Котовської сільської ради (а. с. 23).

Згідно довідки №37/3 від 31.01.2022 року, виданої старостою старостинського округу №3 Магдалинівської селищної ради, ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав за адресою по АДРЕСА_1 (а. с. 4).

Листом Магдалинівської державної нотаріальної контори №268/01-16 від 16.05.2022 року повідомлено про відсутність спадкової справи після ОСОБА_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №68974275 від 18.05.2022 року (а. с. 28-29).

Відповідно до ч.1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Підставами визнання спадщини відумерлою є:

1) фізична відсутність спадкоємців за заповітом та (або) за законом;

2) позбавлення їх права на спадкування або усунення від права на спадкування;

3) відмова від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом;

4) неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом.

Відумерлість спадщини означає, що на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця ніхто з його спадкоємців не претендує з будь-яких причин: у спадкодавця може не бути спадкоємців за законом; усі спадкоємці, як за законом, так і за заповітом відмовилися від прийняття спадщини або не встигли прийняти її, або усі спадкоємці усунені від спадщини.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1277 ЦК України заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1277 ЦК України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» №280/97-ВР від 21 травня 1997 року (з наступними змінами) визнання спадщини відумерлою відноситься за законом до підстав виникнення права комунальної власності, а отже, є способом розширення матеріальної бази місцевого самоврядування відповідного рівня.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування у Україні» №280/97-ВР від 21 травня 1997 року (з наступними змінами) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу,він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 335 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Так, відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності - достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником, відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що окрім ОСОБА_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час його смерті з ним ніхто не проживав за адресою по АДРЕСА_1 .

Відомості щодо спадкоємців, які проживали разом із спадкодавцем, а також осіб, які зазначено в ч. 4 ст. 1268 ЦК України заявником не надано, у зв`язку із чим суду неможливо встановити наявність чи відсутність спадкоємців, які фактично прийняли спадщину.

Надана довідка №37/3 від 31.01.2022 року підтверджує лише факт проживання ОСОБА_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вищезазначеною адресою.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що заявником не надано до суду першої інстанції належних, допустимих та достатніх доказів відсутності спадкоємців після ОСОБА_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , які прийняли спадщину, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Магдалинівської селищної ради, визнання спадщини після смерті ОСОБА_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відумерлою та передання земельної ділянки, площею 4,840 га, на території Котовського старостинського округу №3 Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області у власність територіальної громади, в особі Магдалинівської селищної ради.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина 3 статті 367 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи у суді першої інстанції був призначений з викликом учасників справи в судове засідання. 06 червня 2022 року представник заявника був присутній в судовому засіданні місцевого суду, що підтверджується протоколом судового засідання (а.с. 30-31). Однак, відповідних доказів непроживання осіб зі спадкодавцем суду надано не було; клопотань про витребування таких доказів судом - заявлено не було.

В апеляційній скарзі заявник не обґрунтував неможливість подання ним до суду першої інстанції довідки про осіб, що були зареєстровані нас час смерті разом зі спадкодавцем; про наявність поважних причин непредставлення таких доказів місцевому суду - не зазначив.

Таким чином, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальних повноважень щодо прийняття нового доказу - довідки №279/3 від 17.08.2022 року (а.с. 40), яка безпідставно своєчасно не була подана заявником місцевому суду.

Доводи апеляційної скарги, що суд міг витребувати самостійно необхідні докази, не заслуговують на увагу, адже заявник, відповідно до положень статті 335 ЦПК України, має обов`язок представлення доказів, які свідчать про відсутність спадкоємців за законом, або про неприйняття ними спадщини.

Разом з тим, суд першої інстанції неправильно встановив дату смерті спадкодавця ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , замість правильного ІНФОРМАЦІЯ_2. У зв`язку з цим, оскаржуване рішення підлягає зміні в частині правового обґрунтування відмови в задоволенні заяви. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає зал

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині правового обґрунтування відмови в задоволенні заяви; в іншій частині рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2022 року підлягає залишенню залишити без змін.

Колегія наголошує, що заявник не позбавлений можливості звернутись до суду з іншою заявою щодо визнання спадщини відумерлою, за іншого обгрунтування.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області - задовольнити частково.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2022 року - змінити в частині правового обґрунтування відмови в задоволенні заяви.

В іншій частині рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова