ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2843/22 Справа № 204/7727/19 Головуючий у першій інстанції: Мащук В. Ю. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа Третя дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Третя дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_5 . За життя, 10 червня 2004 року батько зробив заповіт, в якому на випадок своєї смерті належний йому житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, земельну ділянку, що знаходяться по АДРЕСА_1 заповідав ОСОБА_3 . Спірне домоволодіння АДРЕСА_1 належало батькові позивача на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 02 листопада 1990 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори за реєстром №1-4980. У правовстановлюючому документі зазначається, що ОСОБА_5 купив жилий глинобитний будинок А-І, жилою площею 24,9 кв.м., уборна Б дощата, огорожі №1,2, які були побудовані в 1924 році. Відповідно до звіту про оцінку майна, складеному ТОВ «Консалтингова група «Астрея», станом на 05 серпня 2019 року ринкова вартість житлового будинку А-1, загальною площею 35,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 складає 141200,00 грн. Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарчими будівлями та спорудами, складеному ФОП ОСОБА_6 станом на 14.06.2019 року, домоволодіння за вказаною адресою складається з житлового будинку А-І (загальна площа - 35,3 кв.м., житлова площа - 18,9 кв.м.); житлового будинку В-2 (загальна площа 113,4 кв.м., житлова площа - 48,1 кв.м.), сарай тимчасовий Д, убиральня- Г, споруди та мостіння №1-11,1. В акті, складеному інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_6 , 14 червня 2019 року зазначається, що житловий будинок В-2, гараж Е збудовані в 2011 році без документів, що дають право на виконання будівельних робіт, не прийняті в експлуатацію належним чином, а тому не являються об`єктом спадкування. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку А-1 (загальна площа - 35,3 кв.м., житлова площа - 18,9 кв.м.), сарай тимчасовий Д, убиральня Г, споруди та мостіння № 1-11,1), які він заповідав позивачу. 07 березня 2019 року, в шестимісячний строк, ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим була заведена спадкова справа №161/2019. 12 серпня 2019 року до спадкової справи №161/2019 долучено заяву спадкоємиці першої черги ОСОБА_7 (дочки від другого шлюбу), про прийняття спадщини за законом щодо майна, неохопленого заповітом. 12 серпня 2019 року до спадкової справи №161/2019 долучено заяву колишньої дружини спадкодавця ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя на 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за вказаною адресою. 15 серпня 2019 року державний нотаріус Третьої дніпровської нотаріальної контори Крупська Л.В. видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі колишній дружині ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя на 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за вказаною адресою. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 вересня 2019 року державний нотаріус Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупська Л.В. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цілий житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , після ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У вказаній постанові зазначається, що відповідно до ст. 71 ЗУ « Про нотаріат», розділу II, глави II, пі, пп.1.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, у разі смерті одного із подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з подальшим повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Далі, державний нотаріус зазначила, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на цілий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за вказаною адресою є неможливим. Позивач стверджує, що житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, розташований за адресою по АДРЕСА_1 , являвся особистою власністю батька - ОСОБА_5 , у зв`язку з чим позивач вимушений звертатися до суду за захистом своїх спадкових прав, як спадкоємець за заповітом, в якому батько позивача заповідав йому спірний житловий будинок в цілому. Тому позивач просив визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку А-1 (загальна площа 35,3 кв.м., житлова площа 18,9 кв.м.), сарай тимчасовий Д, убиральня Г, споруди та мостіння №1-11, І, без урахування житлового будинку В-2 і гаражу Е.

ОСОБА_1 пред`явлено зустрічну позовну заяву, яка обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її колишній чоловік - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вона перебувала у шлюбі з 14.04.1990 року по 29.08.2017 року. До реєстрації шлюбу вони проживали фактично разом однією сім`єю, мали сумісний побут, складали гроші. Шлюб зареєстрували після народження сумісної доньки ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалась з частини житлового будинку, розташованого за адресою по АДРЕСА_1 , який було придбано під час шлюбу, тобто цей житловий будинок є спільним майном подружжя. Незважаючи на той факт, що власником даного житлового будинку по документах був покійний ОСОБА_5 , цей будинок було придбано нею та померлим у шлюбі. Спадкоємцями першої черги за законом є діти померлого ОСОБА_5 : ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Померлий ОСОБА_5 на момент смерті у шлюбі не перебував. 12.08.2019 року позивач звернулася до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя. 15.08.2019 року державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупською Л.В. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя нас 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями після смерті колишнього чоловіка, у зв`язку з тим, що у неї відсутні документи, які підтверджують державну реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок. Тому ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою по АДРЕСА_1 (а.с. 66-68 т.1).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2021 року первісні позовні вимоги задоволено. Визнаноза ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку А-1 (загальна площа 35,3 кв.м., житлова площа 18,9 кв.м.), сарай тимчасовий Д, убиральня Г, споруди та мостіння №1-11, І, без урахування житлового будинку В-2 і гаражу Е. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору, в рівних частинах, в розмірі по 706,00 грн. з кожної. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні первісних позовних вимог, задовольнивши зустрічний позов ОСОБА_1 .

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. До апеляційного суду надійшли заяви ОСОБА_4 від 11.11.2022 року, представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 від 15.11.2022 року та представника ОСОБА_3 від 15.11.2022 року про розгляд справи без їх участі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні первісного та зустрічного позовів, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, щоОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21.05.1977 року, виданого Гвардійською селищною радою Сімферопольського району Кримської області (а.с. 11, 167 зворот т.1).

ОСОБА_10 є дочкою ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом ЗАГС м. Дніпропетровська (а.с.196 т.1).

11 липня 1989 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 11 липня 1989 року зроблено запис №340, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 14 листопада 1989 року відділом ЗАГС Сімферопольського району Кримської області (а.с. 37 т.1).

14 квітня 1990 року ОСОБА_5 та ОСОБА_11 уклали шлюб, який зареєстрований у Бабушкінському районному у м.Дніпропетровську відділі запису актів цивільного стану виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №410, згідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 (а.с.15 т.2).

02 листопада 1990 року ОСОБА_5 за 5000 карбованців придбав у ОСОБА_12 жилий глинобитний будинок А-І, житловою площею 24,9 кв.м., уборна Б дощата, огорожі №1, 2, що знаходиться по АДРЕСА_1 , який посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Саплахіді К. Г. За реєстровим №1-4980 (а.с. 32-33 т.1).

За життя, 10 червня 2004 року, ОСОБА_5 складено заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А. за реєстровим №2-1135, відповідно до якого ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, про те що належний йому житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, та земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , заповідає ОСОБА_3 (а.с.12 т.1).

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2017 року у цивільній справі №200/7474/17 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу; шлюб, укладений у Бабушкінському районному у м. Дніпропетровську відділі запису актів цивільного стану виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів м.Дніпропетровськ, актовий запис №410 між ОСОБА_5 та ОСОБА_13 розірвано. Рішення набрало законної сили 29.08.2017 року (а.с.70 т.1). Згідно змісту вказаного рішення, даний позов був предявлений до суду у травні 2017 року; в обгрунтування позову ОСОБА_14 зазначала, що вона та ОСОБА_5 давно мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, про що Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області 02 квітня 2019 року складено відповідний актовий запис №750 (а.с. 10, 177 зворот т.1).

Відповідно до повної копії спадкової справи №161/2019, заведеної 07.03.2019 року Третьою дніпровською державною нотаріальною конторою до майна ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулись 07.03.2019 року ОСОБА_3 (а.с.162 т.1) та 12.08.2019 року ОСОБА_4 (а.с. 194 зворот т.1).

12 серпня 2019 року ОСОБА_14 звернулася до Третьої Дніпровської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , оскільки це спадкове майно було набуто спадкодавцем під час зареєстрованого шлюбу (а.с. 192 т.1).

Відповідно до копії довідки Широківського сільського поселення Сімферопольського району Республіки Крим від 17.04.2019 року №238, ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , дійсно був зареєстрований і мешкав по АДРЕСА_2 з 27.06.2003 року по 17.02.2019 року (а.с. 111 т.1).

15 серпня 2019 року державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупською Л.В. видано постанову, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя на 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , після колишнього чоловіка ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 69,199 т.1).

Постановою державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупської Л.В. від 11 вересня 2019 року відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цілий житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 в цілому, після ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (ас. 25, 202 т.1).

Відповідно до копії листа КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР від 19.06.2019 року №8887, станом на 31.12.2012 року в інвентаризаційній справі за адресою по АДРЕСА_1 містяться відомості про право власності за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 02.11.1990 року, посвідченого Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №1- 4980, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №172 за реєстровим №147; загальна площа по літ. А 1 складає 52,5 кв.м., житлова площа 24,9 кв.м.; в матеріалах інвентаризаційної справи відомості про самочинне будівництво, перепланування відсутні (а.с. 174 т.1).

У матеріалах справи наявна копія технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 09.07.1990 року, зареєстрованого Дніпропетровським міським БТІ №2 Дніпропетровського відділу комунального господарства. Згідно його змісту, домоволодіння по АДРЕСА_1 складається з: житлового будинку літ. А-1, 1924 року побудови, загальною площею 52,5 кв.м. (сіни площею 4,4 кв.м., кухня-житлова площею 11,2 кв.м., житлова кімната поз. 3 площею 19,7 кв.м., кладова площею 2,8 кв.м.), вбиральні літ. Б, огородження дерев`яні 1, 2 (а.с. 107-110, 168-171 т.1).

Згідно копії технічного паспорту на будинок по АДРЕСА_1 , виготовленого ФОП ОСОБА_6 станом на 14.06.2019 року, вказане домоволодіння складається з житлового будинку А-1, 1924 року побудови, площею 35,3 кв.м.; житлового будинку В-2, 2011 року побудови, площею 113,4 кв.м.,; гаражу літ. Е, 1998 року побудови, площею 19,0 кв.м.,; сараю тимчасового літ. Д, 1998 року побудови, площею 9,1 кв.м.; убиральня літ. Г, 2002 року побудови, площею 1,2 кв.м.; споруд, мостінь літ. 1-11; І (а.с. 13-20 т.1).

Відповідно до вказаного вище технічного паспорту на будинок станом на 14.06.2019 року, житловий будинок глинобитний А-1, 1924 року побудови, з шиферною покрівлею, складається з кімнат 1-1 - площею 4,3 кв.м., 1-2 - площею 7,3 кв.м., 1-3 - площею 18,9 кв.м., 1-4 - площею 2,9 кв.м., 1-5 - площею 1,9 кв.м. (а.с. 15 т.1); загалом площа дорівнює 35,3 кв.м.

Житловий будинок цегляний В-2, 2011 року побудови, загальною площею 113,4 кв.м., покрівля з метало-черепиці, складається з: підвалу, загальною площею 15,0 кв.м., на І поверсі - коридор, площею 8,3 кв.м., житлова кімната поз. 2, площею 15,9 кв.м., житлова кімната поз. 3, площею 12,8 кв.м., житлова кімната поз. 4, площею 10,4 кв.м., кухня поз. 5, площею 7,5 кв.м., туалет поз. 6, площею 1,5 кв.м., ванна поз. 7, площею 3,8 кв.м., а всього по І поверху загальна площа 69,2 кв.м., житлова площа 48,1 кв.м.; а також мансардного поверху, загальною площею 29,2 кв.м. (а.с. 13-20 т.1).

Відповідно до Акту від 14.06.2019 року, складеного Інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_6 , на теперішній час домоволодіння за адресою по АДРЕСА_1 , складається з житлового будинку лі. А-1: загальною площею 35,3 кв.м., житловою площею 18,9 кв.м.; житлового будинку літ. В-2: загальна площа 113,4 кв.м. житлова площа 48,1 кв.м. (збудований без документів, що дають право на виконання будівельних робіт); літ. Е гараж (збудований без документів, що дають право на виконання будівельних робіт); літ. Д сарай тимчасовий; літ. Г убиральня; споруди та мостіння №1- 11, І. (а.с. 23-24, 180-181 т.1).

Крім того, зі змісту вказаного вище акту вбачається, що під час виконання технічної інвентаризації (обстеження) домоволодіння АДРЕСА_1 встановлено, що:

- зміна загальної та житлової площі житлового будинку літ. А-1 за рахунок часткового зносу житлового будинку літ. А-1 та уточнення лінійних розмірів; перепланування, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017р. № 406 не потребує документів, що дає право на виконання будівельних робіт, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію;

- збудовано: сарай тимчасовий літ. Д, убиральня літ. Г.;

- збудовано: житловий будинок літ. В-2 (житловою площею 48,1 кв.м., загальною площею 113,4 кв.м.), гараж літ. Е;

- убиральня літ. Б - знесено (а.с. 23-24 т.1).

Щодо позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_14 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку, колегія зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 розділу VII Прикінцевих положень Сімейного кодексу України цей Кодекс набирає чинності разом з набранням чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року. Сімейний Кодекс України не має зворотної сили, тобто до сімейних правовідносин, які вже існували на цю дату, його норми застосовуються лише у частині тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності.

Враховуючи, що житловий будинок літ. А-1 по АДРЕСА_1 був придбаний ОСОБА_5 02 листопада 1990 року, - до правовідносин, які виникли між сторонами за зустрічним позовом, підлягають застосуванню норми Кодексу про шлюб та сім`ю України 1969 року.

Відповідно до статті 22 КпШС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Частиною другою статті 112 ЦК Української РСР 1963 року, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Крім того, згідно наведених вище письмових доказів, судом встановлено, що на території спірного домоволодіння наявні споруди, які були збудовані після 01.01.2004 року, що свідчить, враховуючи зміст зустрічного позову, що до спірних правовідносин щодо поділу майна подружжя також підлягають застосуванню положення Сімейного кодексу України.

Згідно ст. ст. 57, 60 Сімейного кодексу України, які встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна, згідно з якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної власності; майно, набуте кожним із подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.

Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 60 СК України).

Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Заявляючи позов про поділ спільного майна подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_14 - домоволодіння по АДРЕСА_1 , позивачка за зустрічним позовом не конкретизувала перелік будівель, споруд, які були придбані, збудовані чи перебудовані, відремонтовані у період шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_14 , враховуючи, що шлюб розірвано (29.08.2017 року набрання законної сили рішенням суду) майже за півтора роки до смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Колегія наголошує, що в описовій частині заочного рішення у справі №200/7474/17 про розірвання шлюбу за позовом ОСОБА_14 до ОСОБА_5 зазначено, що позивачка в позові вказувала, що сторони давно мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства (а.с. 70 т.1). Також, у цьому судовому рішення судом встановлено, що ОСОБА_14 та ОСОБА_5 тривалий час не підтримують сімейно-шлюбних відносин, однак певний час припинення сімейних відносин ОСОБА_14 та ОСОБА_5 не встановлений.

Позивачкою у зустрічному позові також не конкретизовано час фактичного припинення сімейних відносин з ОСОБА_5 , що, враховуючи проведення будівельних та ремонтних робіт на території спірного домоволодіння, не дозволяє зробити достовірний висновок щодо обсягу будівель, споруд, перебудов, ремонтних робіт у вказаному домоволодінні на час фактичного припинення сімейних відносин ОСОБА_14 та ОСОБА_5 .

Судом установлено, що за адресою вказаного вище домоволодіння були проведені значні будівельні роботи, шляхом зміни загальної та житлової площі житлового будинку літ. А-1 за рахунок часткового зносу житлового будинку літ. А-1 та уточнення лінійних розмірів; збудовано сарай тимчасовий літ. Д, убиральня літ. Г.; збудовано житловий будинок літ. В-2 (житловою площею 48,1 кв.м., загальною площею 113,4 кв.м.), гараж літ. Е; убиральню літ. Б - знесено (а.с. 23-24 т.1).

За адресою по АДРЕСА_1 , зокрема, житловий будинок В-2 (загальною площею 113,4 кв.м.) та гараж літ. Е збудовані без документів, що дають право на виконання будівельних робіт, що підтверджується актом від 14.06.2019 року, складеним інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_6 (а.с. 23-24, 180-181 т.1).

Відповідач за зустрічним позовом стверджує, що саме він з 2002 року по 2011 рік на території вищевказаного домоволодіння самочинно збудував житловий будинок В-2 (житловою площею 48,1 кв.м., загальною площею 113,4 кв.м.), який не введений в експлуатацію та на час розгляду даної справи є самочинним будівництвом.

Виходячи з викладено, приймаючи до уваги, що у зустрічному позові ОСОБА_14 не наведено детального обгрунтування, вичерпного переліку обєктів, їх опису, які були придбані, покращені, побудовані на території спірного домоволодіння за час перебування ОСОБА_14 та ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі, з урахуванням часу фактичного припинення сімейних стосунків; приймаючи до уваги, що у судових засіданнях відповідне належне обгрунтування позивачкою за зустрічним позовом не наводилось, вказані вище обставини не були предметом дослідження та доказування у суді першої інстанції, - колегія дійшла висновку про необгрунтованість та передчасність зустрічного позову.

Суд наголошує, що сторонами справи не заявлено клопотань про надання інших доказів, про витребування доказів судом, зокрема, щодо призначення відповідної судової експертизи.

Щодо первісних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_14 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, суд виходить з наступного.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до ст. 1216, 1217, 1218, 1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 України).

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Судом встановлено, що позивач за первісним позовом у встановлений законом строк звернувся 07.03.2019 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Первісні позовні вимоги заявлені про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на спірне домоволодіння, яке складається із житлового будинку А-1 (загальна площа 35,3 кв.м., житлова площа 18,9 кв.м.), сарай тимчасовий Д, убиральня Г, споруди та мостіння №1-11, І, без урахування житлового будинку В-2 і гаражу Е. Однак. вимога про визначення ідеальних часток у даній справі не заявлена.

За заповітом ОСОБА_3 має право на спадкування особистої власності батька та належної батьку частки у спільній сумісній власності подружжя.

Згідно наведених вище письмових доказів, у листопаді 1990 року ОСОБА_5 було придбано глинобитний будинок А-І, житловою площею 24,9 кв.м., уборна Б дощата, огорожі №1, 2 (а.с. 32-33 т.1).

Судом установлено, що за адресою вказаного вище домоволодіння були проведені значні будівельні та ремонтні роботи, шляхом зміни загальної та житлової площі житлового будинку літ. А-1 за рахунок часткового зносу житлового будинку літ. А-1 та уточнення лінійних розмірів; збудовано сарай тимчасовий літ. Д, убиральня літ. Г.; збудовано житловий будинок літ. В-2 (житловою площею 48,1 кв.м., загальною площею 113,4 кв.м.), гараж літ. Е; убиральню літ. Б - знесено (а.с. 23-24 т.1).

На час розгляду даної справи загальна площа житлового будинку літ. А-1 становить 35,3 кв.м.

За адресою по АДРЕСА_1 , зокрема, житловий будинок В-2 (загальною площею 113,4 кв.м.) та гараж літ. Е збудовані без документів, що дають право на виконання будівельних робіт, що підтверджується актом від 14.06.2019 року, складеним інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_6 (а.с. 23-24, 180-181 т.1).

Позивачем за первісним позовом не наведене належне правове обгрунтування позову, враховуючи, що відбулась зміна, зокрема, площі житлового будинку літ. А-1 на території спірного домоволодіння; не конкретизовано за рахунок чиїх коштів здійснювались ремонтні та будівельні роботи щодо спірного будинку літ. А-1, відповідні докази суду не представлені.

Позивачем безпідставно не заявлена вимога щодо визначення ідеальних часток у праві власності на спірне домоволодіння, враховуючи, що у домоволодінні здійснений значний обсяг будівельних і ремонтних робіт, враховуючи, що на частину спірного домоволодіння претендує позивачка за зустрічним позовом та, приймаючи до уваги, що позивач за первісним позовом стверджує, що саме він проводив будівельні роботи на території спірного домоволодіння.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що у судових засіданнях відповідне належне обгрунтування позивачем за первісним позовом не наводилось, вказані вище обставини не були предметом дослідження та доказування у суді першої інстанції, - колегія дійшла висновку про необгрунтованість та передчасність первісного позову.

Суд наголошує, що сторонами справи не заявлено клопотань про надання інших доказів, про витребування доказів судом, зокрема, щодо призначення відповідної судової експертизи.

З урахуванням наведеного, первісний та зустрічний позовні вимоги є необгрунтованими, недоведеними, тому наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні первісного та зустрічного позовів.

Колегія звертає увагу, що сторони не позбавлені можливості, на захист своїх прав та законних інтересів, звернутись до суду з іншими позовами, за іншого обґрунтування.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини не встановив, не надав належної оцінки представленим у справі доказам, що призвело до ухвалення помилкового і передчасного судового рішення.

За положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір, сплачений ОСОБА_3 при поданні первісного позову у сумі 1412,00 грн., у зв`язку з відмовою в задоволенні даного позову, покладається на позивача за первісним позовом (а.с. 1 т.1).

Сплачений ОСОБА_14 судовий збір при поданні її зустрічної позовної заяви у сумі 768,40 грн. (а.с. 65 т.1), а також при поданні апеляційної скарги в частині оскарження відмови у задоволенні зустрічного позову в сумі (768,40 грн. х 150%) 1152,60 грн. (а.с. 35 т.3) покладається на позивачку за зустрічним позовом.

Разом з тим, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 травня 2022 року відстрочено ОСОБА_1 сплату недоплаченого судового збору у розмірі 1782,40 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06 грудня 2021 року до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи, що апеляційну скаргу задоволено частково, а рішення місцевого суду в частині задоволення первісного позову скасовано та відмовлено у задоволенні даних вимог у повному обсязі, з ОСОБА_3 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, недоплачену суму якого було відстрочено до ухвалення рішення суду, в сумі 1782,00 грн. (1412,00 грн. х 150% = 2118,00 грн. - 336,00 грн. - частина судового збору, яка була сплачена при поданні апеляційної скарги).

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні первісних та зустрічних позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ) в дохід держави судовий збір в сумі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова