Ухвала

01 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 557/235/22

провадження № 61-11652ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Рівненського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року у справі за позовом керівника Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області в інтересах держави в особі Бабинської сільської ради Рівненського району Рівненської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення безпідставно збережених коштів,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року, діючи в інтересах держави в особі Бабинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, керівник Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області звернувся з позовом до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 79 127, 10 грн.

Свої вимоги прокурор мотивував тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками незавершеного будівництва 16-ти квартирного житлового будинку загальною площею 709,4 кв. м, що знаходиться на території Бабинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, користуються земельною ділянкою, однак не сплачують орендну плату, внаслідок чого безпідставно зберегли кошти, які мали бути сплачені як плата за землю, у розмірі 79 127, 10 грн.

Рішенням Гощанського районного суду Рівненської областівід 17 червня 2022 року позов керівника Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської областів інтересах Бабинської сільської ради Рівненського району Рівненської області задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Бабинської сільської ради Рівненського району Рівненської області

79 127, 10 грн безпідставно збережених коштів орендної плати за користування земельною ділянкою. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 17 червня 2022 року частково скасовано.

Стягнуто із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Бабинської сільської ради Рівненського району Рівненської області з кожного по

39 563, 55 грн безпідставно збережених коштів орендної плати за користування земельною ділянкою.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

21 листопада 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Рівненського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове судове рішення про відмову у їх задоволенні.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення апеляційного суду, посилаючись на те, що повний текст постанови суду апеляційної інстанції було отримано лише 04 листопада 2022 року, що підтверджується копією конверта, в якому було надіслано постанову апеляційного суду, а також відомостями із сайту АТ «Укрпошта» про дату вручення поштового відправлення.

Оскільки причина пропуску процесуального строку є поважною, строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України підлягає поновленню.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі,

що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності й стабільності у цивільних правовідносинах.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що

у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою,

яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 79 127, 10 грн, тобто суму, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481, 00 грн х 100 = 248 100, 00 грн).

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

Заявниця у касаційній скарзі вказує, що справа має для ОСОБА_1 виняткове значення, оскільки ставка орендної плати є дискримінаційною, на неї покладено надмірний фінансовий тягар, а тому є підстави для відкриття касаційного провадження.

Верховний Суд, враховуючи предмет і ціну позову, висновки суду апеляційної інстанції про обґрунтованість позовних вимог, які зроблені за результатами оцінки доказів, а також доводикасаційної скарги, які значною мірою стосуються неправильної оцінки апеляційним судом доказів при визначенні розміру безпідставно збережених коштів та необхідності їх переоцінки, що згідно зі статтею 400 ЦПК України не належить до компетенції суду касаційної інстанції, з такими доводами заявниці не погоджується і вважає їх безпідставними. Отже, випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала касаційну скаргу на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційну оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Рівненського апеляційного суду від 18 жовтня

2022 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Рівненського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року у справі за позовом керівника Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області в інтересах держави в особі Бабинської сільської ради Рівненського району Рівненської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення безпідставно збережених

коштів- відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович