Справа № 589/3655/21
Провадження № 2/589/287/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

судді Сидорчука О.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Шорохової Ю.В.,

відповідача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКРОФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором,

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2021 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позову посилався на те, що відповідно до укладеного договору про надання фінансового кредиту № від 17.04.2019 року між ТОВ «Мікрофінанс» та ОСОБА_1 , останній отримав позику у розмірі 2500,00 грн. строком на 30 календарних днів, процент за користування фінансовим кредитом (добовий) 1,8 % на добу. Позивач надав відповідачу кредит, однак, відповідач неналежно виконувала умови кредитного договору, у зв`язку з чим у неї станом на 27.08.2021 року наявна заборгованість 19352,11 грн., з яких: 2500,00 грн - сума позики, 6730,00 грн залишок відсотків за період з 17.04.2019 по 28.09.2019, 6930,00 грн нараховані відсотки за період 28.09.2019 року по 29.02.2020 року, 2045,86 інфляційні збитки, 1146,25 грн. 3% річних. Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мікрофінанс» заборгованість у розмірі 19352,11 грн. та судові витрати.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, в сумі 1850 гривень, вважаючи цю суму частиною неповернутого ним тіла кредиту.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушував зобов`язання за даним договором.

Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ч.2 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконав свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредит, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором, за таких підстав суд дійшов висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Зокрема, судом встановлено, що 17.04.2019 між ТОВ «МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №, згідно якого останній отримав позику у розмірі 2500,00 грн. строком на 30 календарних днів, процент за користування фінансовим кредитом (добовий) 1,8 % на добу. ( а.с. 8-10).

Видача кредиту відповідачу підтверджується Специфікацією №1, яка є невід`ємною частиною договору.

Згідно п. 1.1 договору, за кредитним договором позикодавець зобов`язується надати позичальникові позику, а позичальник зобов`язується повернути позику та проценти за користування позикою у відповідності до умов договору.

Згідно п. 4.3 обчислення строку користування позикою та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою. При цьому проценти за користування позикою нараховуються з дня надання позики позичальнику до строку повернення позики, зазначеному в пп. 1.1.4 Договору за виключенням дня повернення позики.

За вимогами п. 2.1 Договору строк дії Договору встановлюється до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором.

Відповідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач надав відповідачу кредит, тобто свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, однак, в порушення умов договору відповідач не сплатила суму кредиту, внаслідок чого і утворилась заборгованість за кредитом. Відповідач визнає факт отримання кредиту, визнає, що він не повернув його у визначений строк.

Згідно представленого позивачем в позовній заяві розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 17.04.2019 року між ТОВ «Мікрофінанс» та ОСОБА_1 , на 27.08.2021 року наявна заборгованість 19352,11 грн., з яких: 2500,00 грн - сума позики, 6730,00 грн залишок відсотків за період з 17.04.2019 по 28.09.2019, 6930,00 грн нараховані відсотки за період 28.09.2019 року по 29.02.2020 року, 2045,86 інфляційні збитки, 1146,25 грн. 3% річних.

Однак, позивач безпідставно нарахував відсотки за договором позики за межами строку його дії, визначеним специфікацією та пунктом 4.3. договору, оскільки після закінчення строку дії договору кредитодавець має право стягнути суми, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України як наслідок порушення грошового зобов`язання. За таких обставин суд здійснює самостійно розрахунок боргу з урахуванням трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Судом встановлено, що відповідач (боржник) мав до 17.05.2019 включно повернути тіло кредиту в сумі 2500 грн. та сплатити відсотки в сумі 1350 гривень. Також встановлено, що 17.05.2019 відповідачем було в рахунок погашення заборгованості сплачено 200 грн. Отже, розмір його заборгованості станом на 18.05.2019 становив 3850 200 = 3650 грн.

З 18.05.2019 розпочалось прострочення боржника, яке тривало до 25.05.2019, коли ОСОБА_1 сплатив 150 грн. Отже, за період з 18.05.2019 по 25.05.2019 три відсотки річних становили 2 грн. 40 коп., інфляційні втрати 0 грн.

Після сплати боржником 150 грн. сума боргу зменшилась: 3650 150 = 3500 грн. Отже, за період з 26.05.2019 по 28.09.2019 три відсотки річних склали 36 грн. 25 коп., а інфляційні втрати мали від`ємне значення: - 24 грн. 62 коп., тобто, за період загальний розмір грошової відповідальності боржника становив 11 грн. 63 коп.

Після сплати боржником 28.09.2019 суми в розмірі 300 грн. заборгованість з тіла кредиту та відсотків зменшилась до: 3500 300 = 3200 гривень.

Отже за період з 29.09.2019 по 27.08.2021 (день направлення до суду позовної заяви) три відсотки річних становили 183 грн. 58 коп., інфляційні втрати 391 грн. 08 коп.

Загальний розмір заборгованості за кредитом, трьох відсотків річних та інфляційних втрат становить: 3200 грн. + 2,4 грн. + 11,63 грн. + 183,58 + 391,08 грн. = 3788 грн. 69 коп., що і є сумою, що підлягає стягненню з відповідача та користь позивача.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним вимогам (3788,69 грн. становить 20% від заявленого розміру 19352,11) у сумі 454 грн.

Керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 272, 352, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКРОФІНАНС" заборгованість за договором позики від 17.04.2019 в сумі 3788 гривень 69 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКРОФІНАНС" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 454 гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 30.11.2022.

Суддя О.М.Сидорчук