Справа № 466/3227/22
Провадження № 2/466/1643/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Свиті А.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

третьої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 , з участю третіх осіб: ОСОБА_6 , П`ятої львівської державної нотаріальної контори про встановлення факту батьківства,

встановив:

09 травня 2022 року лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 , з участю третіх осіб: ОСОБА_6 , П`ятої львівської державної нотаріальної контори про встановлення факту батьківства, у якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт батьківства померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по відношенню до доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 1998 по 2005 роки її мати ОСОБА_6 перебувала у цивільному шлюбі з її батьком ОСОБА_7 . Від цих відносин у 2003 році народилася вона - ОСОБА_1 . Записи про батька дітей у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Ії батько помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час життя батько визнавав її своєю донькою, вони постійно спілкувалися, вона часто перебувала у нього вдома, проте відповідний актовий запис зроблено не було. Із самого її народження та по день смерті батька, він спілкувався з нею, допомагав матеріально її матері, проводив з нею час, коли вона була дитиною та виконував усі обов`язки батька. Крім того, вона спілкується з бабусею (матір`ю її батька), та часто її відвідує. З метою встановлення батьківства вже після смерті батька, вона за згодою бабусі, отримала зразки для проведення дослідження ДНК. Тест на родинні зв`язки було проведено «GENORAMA LLC» та згідно результатів тесту ймовірність родинних зв`язків становить 94,406292833 %, який вона отримала 02.03.2022 року. Після смерті батька вона звернулася у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом їй роз`яснено про необхідність звернення до суду для встановлення батьківства з метою отримання спадщини. Її сестри, які є відповідачами у даній справі заперечують факт батьківства та не бажають визнавати її своєю сестрою. У зв`язку із вищенаведеним змушена звернутися до суду з даним позовом.

15 червня 2022 на адресу суду від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, у якій зазначає, що твердження позивачки про те, що її мати ОСОБА_6 перебувала у цивільному шлюбі з її батьком і від цих стосунків народилася позивачка не відповідає дійсності, оскільки її батько, на час народження позивачки 24.09.2003 року перебував у законному шлюбі з її матір`ю, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Крім того, як вбачається із свідоцтва про народження позивачки, її прізвище значиться « ОСОБА_8 », по батькові « ОСОБА_9 » і запис батька значиться « ОСОБА_10 », а мати « ОСОБА_6 », які перебували на час народження позивачки у цивільному шлюбі, або в інших сімейних відносинах. Натомість прізвище її батька у свідоцтві про смерть, значиться « ОСОБА_11 ». Звідси випливає, що її батько, ОСОБА_11 , не значиться в свідоцтві про народження позивачки її батьком, адже ім`я « ОСОБА_9 » відрізняється від імені « ОСОБА_12 », а тим більше прізвище « ОСОБА_8 » і « ОСОБА_13 ». Таким чином свідоцтво про народження позивачки та свідоцтво про смерть її батька є належними, допустимими доказами про те, що її батько не міг бути батьком позивачки. Крім того, з фото, які позивач долучила до матеріалів справи, не вбачається, що її батько є цивільним чоловіком ОСОБА_6 та батьком позивачки, оскільки він міг прийти в гості до своїх друзів та перебувати у компанії ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , тому такі докази є неналежними, та до уваги братися не можуть. Також, поданий до позовної заяви тест ДНК судом не може братися до уваги, оскільки такий потрібно було провести за життя батька. У зв`язку із вищенаведеним просить у задоволенні позову відмовити.

15 червня 2022 на адресу суду від відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, який є аналогічним з відзивом відповідача ОСОБА_3

21 липня 2022 судом була призначена судова молекулярно-генетична експертиза на вирішення якої поставлено питання: чи є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 біологічними сестрами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме мають спільного біологічного батька, за умови різних біологічних матерів?

27 вересня 2022 на адресу суду повернулися матеріали даної цивільної справи з Медико-генетичного центру «МАМА-ПАПА» з повідомленням про те, що ОСОБА_1 з`явилася до вказаної установи в призначений час, та у неї було взято зразки з проходженням процедури ідентифікації та фото фіксації, заповнені всі належні документи. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про необхідність явки для здачі біологічних зразків. У зв`язку із наведеним дану експертизу залишено без виконання.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві, просили позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їх представник ОСОБА_5 про вирішення даного позову поклалися на розсуд суду.

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_6 просила задовольнити позовні вимоги, викладені обставини у матеріалах справи підтримала у повному обсязі.

Представник третьої особи - П`ятої львівської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце дату та час судовго засідання.

Заслухавши учасників справи, оглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню зі наступних підстав.

Як вбачається з позовної заяви, з 1998 по 2005 роки мати позивачки - ОСОБА_6 перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_7 , жодних вагомих заперечень стороною відповідача про спростування даного факту не заявлено.

Від даних відносин ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася позивачка - ОСОБА_1

Записи про батька ОСОБА_1 у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

В цей час ОСОБА_11 перебував у шлюбі із матір`ю відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який було розірвано 13 січня 2006 року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 , батьками якої зазначено, батько ОСОБА_10 , мати ОСОБА_6 .

ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 у віці 59 років, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 09 лютого 2022 звернулася у П`яту львівську державну нотаріальну контору із заявою №217 про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її батька ОСОБА_7 , однак їй нотаріусом було роз`яснено про необхідність звернення до суду для встановлення батьківства з метою отримання спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_11 був батьком ОСОБА_1 , що стверджується наступними доказами: фотознімками, з яких видно, що ОСОБА_11 проводить час та проживав з ОСОБА_1 та її матір`ю ОСОБА_6 ; поясненнями, наданими у судовому засіданні позивачкою ОСОБА_1 , де вона зазначає, що ОСОБА_11 спілкувався та проводив з нею час, допомагав її матері, а також те, що вона спілкувалися з бабусею матір`ю ОСОБА_7 , від якої вона після смерті батька отримала зразки для проведення дослідження ДНК, внаслідок чого було проведено тест на родинні зв`язки між бабусею - матір`ю ОСОБА_7 та ОСОБА_1 у «ДНК Центр» ФОП ОСОБА_14 , який є приватьною установою та офіційним представником на території України лабораторії «GENORAMA LLC» та згідно результатів тесту ймовірність родинних зв`язків між бабусею - матір`ю ОСОБА_7 та ОСОБА_1 становить 94,406292833 %, даний тест позивачка отримала 02.03.2022 року.

Ухвалою від 21 липня 2022 судом задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи та призначено вказану експертизу у Медико-генетичному центрі «МАМА ПАПА» на вирішення якої поставлено питання: чи є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 біологічними сестрами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме мають спільного біологічного батька, за умови різних біологічних матерів?

27 вересня 2022 на адресу суду повернулися матеріали даної цивільної справи з Медико-генетичного центру «МАМА-ПАПА» з повідомленням про те, що ОСОБА_1 з`явилася до вказаної установи в призначений час, та у неї було взято зразки з проходженням процедури ідентифікації та фото фіксації, заповнені всі належні документи. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про необхідність явки для здачі біологічних зразків. У зв`язку із наведеним дану експертизу залишено без виконання.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 09.12.2019 року № 279/4361/16-ц було детально описано наслідки ухилення сторони від проведення експертизи, зокрема зазначено, що матір з дитиною ухилилися від проходження експертизи, яка могла б із значним ступенем вірогідності підтвердити, чи спростувати наявність кровного споріднення між батьком та сином, тому суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про визнання відповідної особи батьком відповідної особи (сина).

До схожого висновку прийшов Верховний Суд у справі №587/2553/18 від 10.02.2021.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 130 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до ІНФОРМАЦІЯ_9 , розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз. 3-5 п.7 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим.

Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи.

Тлумачення норм статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20). Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини (постанова Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 201/3963/16-ц).

Відповідно до позиції, викладеної Верховним Судом в постанові від 23.12.2020 року у справі №682/1303/19, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Таким чином, судом призначалася судова молекулярно-генетична експертиза, проте відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з невідомих суду причин до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів не з`явилися, що свідчить про їх небажання отримати достовірні висновки щодо походження ОСОБА_1 на спростування доводів позивача щодо її сестринства з відповідачами та відповідно спільного біологічного батька, яким є ОСОБА_7 .

Крім того, стороною відповідача зазначених у позові обставин спростовано не було, зокрема про спільне проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та народження у них дитини ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу, зустрічей позивача із батьком, якими вона обґрунтовувала свої позовні вимоги, фотографій спільного проживання та святкування свят у родинному колі, а також результатів тесту між бабусею - матір`ю ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , яким ймовірність родинних зв`язків між даними особами становить 94,406292833 %.

Таким чином, судом отримані достатні докази, які підтверджують факт походження ОСОБА_1 від ОСОБА_7 , що також підтверджено наявними у матеріалах справи документами, встановлення факту батьківства має для позивача, юридичне значення, оскільки необхідне їй для оформлення спадщини після смерті батька, а відтак суд приходить до висновку про підставність заявлених позовних вимог позивача та задоволенню таких.

Керуючись ст.ст. 5,10,12,13,76,81,141, 259,263,264,265,280-282 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_3 , проживаючої адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_4 , проживаючої адресою: АДРЕСА_3 , з участю третіх осіб: ОСОБА_6 , ІПН: НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , П`ятої львівської державної нотаріальної контори, , місцезнаходження: м. Львів, вул. Чупринки, 69 про встановлення факту батьківства задовольнити повністю.

Встановити факт батьківства померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по відношенню до доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 01 грудня 2022 року.

Суддя Р. Б. Єзерський