Справа № 149/1014/21
Провадження № 22-ц/801/2066/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войнаревич М. Г.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,

суддів Міхасішина І. В., Матківської М. В.,

з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н. Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу особи, яка не брала участі в розгляді справи: Хмільницької міської ради Вінницької області, на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 липня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Войнаревича М. Г. в м. Хмільник Вінницької області, дата складення повного судового рішення відповідає даті його ухвалення, у цивільній справі № 149/1014/21

за позовом ОСОБА_1 до Хмільницької районної державної адміністрації, Вінницької обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департамент агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів Вінницької облдержадміністрації про визнання незаконними та скасування розпоряджень,

встановив:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Хмільницької районної державної адміністрації, Вінницької обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департамент агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів Вінницької облдержадміністрації про визнання незаконними та скасування розпоряджень.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідно до розпорядження Хмільницької РДА № 338 від 24.06.2005 ОСОБА_2 було надано земельну ділянку площею 36,2516 га (кадастровий номер :08:003:0178) в оренду терміном на 15 років для риборозведення з встановленою щомісячною орендною платою, про що сторонами 12.05.2005 року було укладено відповідний договір.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. У березні 2020 року позивач, будучи спадкоємцем, звернувся до Хмільницької районної державної адміністрації з метою стати орендарем замість померлого. Проте 17.03.2020 Хмільницькою районною державною адміністрацією було видано розпорядження № 99, яким припинено договір оренди землі від 12.07.2005 в зв`язку зі смертю орендаря. Після цього було видано розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації № 379 від 11.06.2020, відповідно до якого право оренди вказаної земельної ділянки підлягає продажу через аукціон.

Такі розпорядження позивач вважає незаконними, оскільки до нього як спадкоємця ОСОБА_2 перейшли всі права та обов`язки померлого, в тому числі і право оренди за договором, що стало підставою звернення до суду.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 липня 2021 року позов у вказаній цивільній справі задоволено.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації № 99 від 17.03.2020 року «Про припинення дії договору оренди земельної ділянки на території Великомитницької сільської ради від 12.07.2005 року зареєстрованого за № 01 від 28.10.2015 року.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації № 379 від 11.06.2020 року «Про затвердження переліку земельних ділянок водного фонду разом з водними об`єктами, право оренди яких реалізується на земельних торгах, для рибогосподарських потреб».

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації № 763 від 10.12.2020 року «Деякі питання продажу права оренди земельних ділянок водного фонду на земельних торгах».

Судові витрати залишено за позивачем.

Рішення суду першої інстанції мотивоване, що Хмільницькою районною державною адміністрацією в порушення вимог статей 7, 31 Закону України «Про оренду землі» прийнято розпорядження № 99 від 17.03.2020 року та не враховано, що після смерті орендаря є наявний спадкоємець за законом (позивач), інших підстав для припинення дії договору оренди земельної ділянки не було, відтак місцевий суд дійшов висновку, що розпорядження є незаконним, а тому підлягає скасуванню. В зв`язку з чим підлягають скасуванню розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації № 379 від 11.06.2020 року та розпорядження Вінницької ОДА № 763 від 10.12.2020 року, оскільки прийняті на підставі розпорядження № 99 від 17.03.2020 року.

Не погодившись з ухваленим рішенням, особа яка не брала участі в розгляді справи: Хмільницька міська рада Вінницької області, в інтересах якої діє адвокат Калачик Н. М., подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржуване рішення впливає на її права та інтереси, оскільки 27.05.2021 Хмільницька міська територіальна громада в силу приписів закону стала розпорядником земель, які є предметом розгляду оскаржуваного рішення, право комунальної власності на ці землі зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.01.2022. Отже, рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 липня 2021 року в справі № 149/1014/21 впливає на права та обов`язки Хмільницької міської ради щодо розпорядження належними їй землями комунальної власності.

При цьому, на переконання апелянта, рішення суду є незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, при розгляді справи суд неповно з`ясував обставини справи та зробив висновки, що не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема вказує, що місцевий суд дав неправильну оцінку змісту договору оренди, укладеному з ОСОБА_2 , що призвело до необґрунтованого висновку щодо незаконності розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації № 99 від 17.03.2020 «Про припинення дії договору оренди земельної ділянки на території Великомитницької сільської ради від 12.07.2005 року зареєстрованого за № 01 від 28.10.2015 року. Також просить врахувати, що у Хмільницької районної державної адміністрації були відсутні правові підстави для з`ясування наявності спадкоємців за договором оренди земельної ділянки від 12.07.2005, які можуть скористатися правом на оренду, так як умовами самого договору визначено, що право орендаря припиняється, у зв`язку з його смертю. Звертає увагу, що судом першої інстанції не враховано той факт, що приписи розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації № 859 від 01.11.2019 «Про укладення договору оренди водного об`єкту» не були виконаними на день відкриття спадщини, тобто на день смерті ОСОБА_2 , а тому за цим розпорядженням спадкодавцем не набуто прав та обов`язків, які б породжували правонаступництво для спадкоємців. Крім того, місцевим судом не враховано те, що первісний договір оренди від 12.07.2005 було укладено з громадянином ОСОБА_2 , а заява до Вінницької ОДА від 18.10.2019 подана від фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 . Отже вважає, що договір оренди від 12.07.2005 неможливо поєднувати з заявою ФОП ОСОБА_2 та розпорядженням Вінницької ОДА № 859 від 01.11.2019.

Від Вінницької обласної державної адміністрації надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що відповідач повністю підтримує подану апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Також надійшов відзив від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Подгурської Д. О., в якому вона зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, а також стягнути з Хмільницької міської ради Вінницької області на користь позивача понесені ним судові витрати.

Зокрема вказує, що Хмільницькою міською радою Вінницької області не наведено доказів того, що оскаржуване нею рішення вплинуло на її права та обов`язки, оскільки право комунальної власності на земельні ділянки, які є предметом розгляду оскаржуваного рішення, нею набуто лише 24.01.2022, про що свідчать долучені представником апелянта до апеляційної скарги докази, тоді як рішенням Хмільницького районного суду Вінницької області від 09.07.2021 у справі № 149/1014/21 питання про права, інтереси та (або) обов`язки апелянта не вирішувалося. Відповідно, вважає, що визнання незаконними та скасування вищевказаних розпоряджень Хмільницької РДА та Вінницької ОДА не свідчить про порушення прав Хмільницької міської ради Вінницької області на земельні ділянки, які апелянт набув зі спливом тривалого часу після ухвалення судом першої інстанції рішення, і таке рішення жодним чином не вплинуло на обсяг його прав як нового власника земельних ділянок, а відтак твердження про порушення прийнятим рішенням у справі прав та обов`язків апелянта є лише припущенням, тому просить закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

У судовому засіданні представник Хмільницької міської ради Вінницької області адвокат Калачик Н. М. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Подгурська Д. О. заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, просила залишити рішення суду першої інстанції без змін, підтримала доводи свого відзиву.

Від представника Вінницької обласної державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно з вимогами частини другої статті 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд згідно з вимогами статті 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 58 ЗК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів; штучно створеними земельними ділянками в межах акваторій морських портів.

Відповідно до статті 4 Водного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

За нормами статті 14 Закону України «Про аквакультуру» рибогосподарський водний об`єкт для цілей аквакультури надається в користування на умовах оренди юридичній чи фізичній особі відповідно до Водного кодексу України.

Статтею 51 Водного кодексу України передбачено, що .у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт можуть надаватися водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми.

Водні об`єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою.

Водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 122 ЗК України в редакції, чинній на дату звернення до суду із даним позовом, районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами 4 і 8 цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини 7 цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.

Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Розпорядженням КМУ від 12.06.2020 № 707-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Вінницької області» визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Вінницької області, згідно якого зазначено Хмільницьку міську ТГ, до складу якої увійшла Великомитницька ТГ, центром визначено м. Хмільник.

Відповідно до п. 24 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

Відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» саме Хмільницька міська рада 27.05.2021 стала розпорядником спірних земель. Право комунальної власності Хмільницької міської територіальної громади на спірні земельні ділянки зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.01.2022.

Відповідно до частини першої та другої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Враховуючи наведене, не підлягає до задоволення клопотання представника позивача про закриття апеляційного провадження.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено, що згідно з розпорядженням Хмільницької РДА № 338 від 24.06.2005 ОСОБА_2 надано земельну ділянку площею 36,2516 га в оренду терміном на 15 років для риборозведення з встановленою щомісячною орендною платою.

Відповідно до договору оренди земельної ділянки 12.07.2005 та Акту приймання передачі земельної ділянки, що орендується від 07.11.2005, довідки Хмільницького районного відділу земельних ресурсів Вінницької області № 754, Хмільницька РДА передала ОСОБА_2 в оренду земельну ділянку загальною площею 36,2516 га, яка знаходиться на території Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, на строк 15 років (а.с.19,22-23).

Вказаний договір оренди земельної ділянки зареєстровано у Державному реєстрі земель 28.10.2005 року (а.с.21).

Згідно з заявою від 18.10.2019, ФОП ОСОБА_2 звернувся до Вінницької ОДА, в якій просить укласти договір оренди водного об`єкта, загальною площею 36,2516 га, яка знаходиться на території Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області (а.с.24).

Відповідно до розпорядження Вінницької ОДА № 859 від 01.11.2019, вирішено укласти з ФОП ОСОБА_2 договір оренди земельної ділянки, площею 36,2516 га, кадастровий номер :08:003:0178, яка знаходиться на території Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, за межами населеного пункту, для рибогосподарських потреб, з річною орендною платою в розмірі 3 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, терміном на 20 років, після виготовлення та погодження паспорта водного ресурсу (а.с.25).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 28.02.2020 (а.с.26).

Після смерті ОСОБА_2 його онук ОСОБА_1 , який є єдиним спадкоємцем за законом, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Хмільницької районної нотаріального округу № 240/02-17 від 03.09.2020, в установлений законом, шестимісячний термін звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 09.06.2020 року (а.с.27-28).

У березні 2020 року з метою реалізації переходу права на оренду земельної ділянки до спадкоємця, яка перебувала в оренді ОСОБА_2 , позивач звернувся до Хмільницької РДА. В установлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але не отримав свідоцтво про право на спадщину, оскільки таке видається після спливу шестимісячного терміну з дня відкриття спадщини.

17.03.2020 року Хмільницька РДА, незважаючи на наявність спадкоємців та не діждавшись спливу шестимісячного терміну з дня відкриття спадщини, з метою порушення переходу права на оренду земельної ділянки до спадкоємця, прийняла незаконне та протиправне розпорядження № 99 від 17.03.2020 року, яким було припинено договір оренди землі від 12.07.2005 року.

Разом із тим, у відповідності до розпорядження № 99 від 17.03.2020, враховуючи вимоги п. 33 (смерть фізичної особи-орендаря) договору оренди земельної ділянки на території Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області загальною площею 36,2516 га укладеного між Хмільницькою РДА та ОСОБА_2 від 12.07.2005 припинено дію цього договору. Визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови Хмільницької РДА від 27.06.2005 № 338 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди земель водного фонду на території Великомитницькогої сільської ради та надання земельної ділянки водного фонду в оренду» (а.с.29).

Підставою для прийняття розпорядження № 99 від 17.03.2020 Хмільницькою РДА послугували довідка Великомитницької сільської ради № 245 від 05.03.2020 про смерть ОСОБА_2 та свідоцтво про його смерть (а.с.32-34).

Згідно з листом Департаменту агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів Вінницької облдержадміністрації № 06-01-15/4885 від 14.07.2020 зазначено, що на підставі розпорядження голови Хмільницької РДА від 17.03.2020 № 99 «Про припинення дії договору оренди земельної ділянки на території Великомитницької сільської ради від 12.07.2005 року зареєстрованого за № 1 від 28.10.2005 року» припинено право оренди на земельну ділянку 36,2516 га, кадастровий номер :08:003:0178, яка знаходиться на території Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області та у відповідності до розпорядження Вінницької ОДА від 11.06.2020 № 379 «про затвердження переліку земель водного фонду разом з водними об`єктами, право оренди яких реалізується на земельних торгах, для рибогосподарських потреб» право оренди вказаної земельної ділянки підлягає продажу через аукціон (а.с.36-38).

Крім того, місцевим судом взято до уваги, що після смерті ОСОБА_2 до складу спадщини, окрім орендованої земельної ділянки, входить товарна риба, яку у відповідності до накладних, актів про зариблення, ФОП ОСОБА_2 запустив, під час зариблення, в ставок (а.с.40-47).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при прийняті розпоряджень Хмільницької РДА та Вінницької ОДА відповідачам необхідно було з`ясувати, чи є спадкоємці за договором оренди земельної ділянки від 27.05.2005, які можуть скористатися правом на оренду земельної ділянки, яке переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємця та чи є намір у вказаних спадкоємців скористатися своїм правом користування спадковим майном. Однак, вказані дії відповідачами не були зроблені та прийнято, без з`ясування всіх обставин зазначені розпорядження, тим самим позбавлено позивача можливості успадкувати належну йому, у встановленому законом порядку, спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Однак, з такими висновками колегія суддів погодитися не може, з огляду на таке.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною першою статі 781 ЦК України договір найму припиняється в разі смерті фізичної особи - наймача, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина друга статті 792 ЦК України).

Орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою (стаття 5 Закону України «Про оренду землі»).

Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно зі статтею 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється, у тому числі, в разі смерті фізичної особи - орендаря та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки.

За змістом частини першої статті 7 Закону України «Про оренду землі» право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи - орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України (далі - ЗК України) та цього Закону.

З правового аналізу наведеного слідує, що при вирішення спору про визнання право оренди в порядку спадкування, судам слід з`ясувати: наявність спадкоємців у орендаря (фізичної особи - підприємця); чи передбачено умовами договору оренди перехід права на оренду в порядку спадкування; наявність осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України.

Отже, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи в порядку спадкування не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі (ст. 32 Закону України «Про оренду землі»).

Тобто, за загальними правилами в разі смерті орендодавця договір оренди землі не припиняється, за виключенням випадків, коли в самому договорі міститься підстава припинення смерть орендодавця.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 28.02.2020

Пункт 33 договору оренди земельної ділянки від 12.07.2005 серед підстав припинення договору містить таку підставу, як смерть фізичної особи орендаря.

Відтак, оскільки договір оренди припинений, право оренди по вказаному договору не може бути об`єктом спадкування в розумінні ст. 1218 ЦК України.

Не заслуговують на увагу доводи позивача про обов`язок Хмільницької районної державної адміністрації з`ясувати наявність спадкоємців за вказаним договором оренди, оскільки такі доводи не ґрунтуються на вимогах закону, а також такий обов`язок не передбачений умовами самого Договору.

Колегія суддів відхиляє посилання позивача на постанову Верховного суду від 04 липня 2018 року у справі № 266/2505/17, оскільки її висновки є не релевантними, адже вона була ухвалена щодо інших обставин справи (припинення договору не передбачене умовами договору оренди).

Оскільки вимоги до Вінницької обласної державної адміністрації є похідними від вимог про визнання незаконним та таким, що підлягає скасуванню розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації № 99 від 17.03.2020 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Вінницької обласної державної адміністрації також слід відмовити.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що визнаючи незаконним та скасовуючи розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації № 379 від 11.06.2020 року «Про затвердження переліку земельних ділянок водного фонду разом з водними об`єктами, право оренди яких реалізується на земельних торгах, для рибогосподарських потреб» суд першої інстанції не звернув увагу, що зазначене розпорядження стосується також земель водного фонду Каришківської сільської ради Барського району (т. 1, а. с. 37).

Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення повністю чи частково і ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення у відповідній частині про відмову в задоволенні заяви.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами статті 141 ч. 1, ч. 2 п. 2, ч. 13 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, з позивача на користь Хмільницької міської ради Вінницької області слід стягнути судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 4 086 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Хмільницької міської ради Вінницької області задовольнити.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Хмільницької районної державної адміністрації, Вінницької обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департамент агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів Вінницької облдержадміністрації про визнання незаконними та скасування розпоряджень - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Хмільницької міської ради Вінницької області () судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 4 086 (чотири тисячі вісімдесят шість) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 15 грудня 2022 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. В. Міхасішин

М. В. Матківська