Справа № 456/4241/22
Провадження № 2/456/1284/2022
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08 грудня 2022 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитин В.Я., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Державного підприємства «Стрийський комбінат хлібопродуктів № 1» Державного агенства резерву України (місцезнаходження юридичної особи: вул. Грабовецька, 2, м. Стрий, Львівська область, 82400; код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 14293158) про визнання незаконним й скасування наказу (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту), поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , скориставшись відділенням поштового зв`язку, 05.12.2022 року скерував у Стрийський міськрайонний суд Львівської області позовну заяву, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві суду 07.12.2022 року за вх. № 16511, в якій просить ухвалити рішення про визнання незаконним й скасування наказу (розпорядження) в. о. директора ДП «Стрийський комбінат хлібопродуктів № 1» Державного агенства резерву України Осипенка Ю.А. від 27.01.2021 року за № 41к «Про припинення трудового договору (контракту)», поновлення його з 27.09.2021 року на посаді старшого майстра елеватора ДП «Стрийський комбінат хлібопродуктів № 1» Державного агенства резерву України, а також стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у період з 27.09.2021 року по дату ухвалення судом рішення у справі.

Згідно представлених додатків до поданої позовної заяви, така не відповідає вимогам, встановленим у статтях 175, 177 ЦПК України, зокрема не сплачено судовий збір у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір». Так, відповідно до пунктів 1, 2 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на дату звернення до суду із даним позовом становить 992 грн. 40 коп.. У свою чергу ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлюється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на дату звернення до суду із даним позовом с становить від 992 грн. 40 коп. й до 12 405 грн.. При цьому, судовий збір у вказаних розмірах повинен сплачуватись за кожну вимогу майнового та немайнового характеру окремо.

В силу пункту 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Відтак, в усіх інших випадках із зверненням до суду з позовом про трудовий спір, з позивачів справляється судовий збір у загальному порядку.

З огляду на вказане, позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду із даною позовною заявою трудового характеру, наділений пільгами щодо сплати судового збору лише за позовну вимогу про поновлення його з 27.09.2021 року на посаді старшого майстра елеватора ДП «Стрийський комбінат хлібопродуктів № 1» Державного агенства резерву України. Усі інші позовні вимоги, а саме про визнання незаконним й скасування наказу (розпорядження) в. о. директора ДП «Стрийський комбінат хлібопродуктів № 1» Державного агенства резерву України Осипенка Ю.А. від 27.01.2021 року за № 41к «Про припинення трудового договору (контракту)», а також про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у період з 27.09.2021 року по дату ухвалення судом рішення у справі, підлягають оплаті судовим збором у визначених законом розмірах.

Щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то це є спеціальний вид відповідальності роботодавця, спрямований на захист прав звільнених працівників, а тому не входить до структури заробітної плати, у розумінні Закону України «Про оплату праці». Таким чином пункт 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях, а тому повинна бути оплачена судовим збором. Зазначене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладений в постанові Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі № 910/4518/16, у якій вказано, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати.

Інших доказів на підтвердження звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду позивачем ОСОБА_1 не подано.

Таким чином ОСОБА_1 , подавши до суду позовну заяву до ДП «Стрийський комбінат хлібопродуктів № 1» Державного агенства резерву України про визнання незаконним й скасування наказу (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту), поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не врахував вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а також положення Закону України «Про судовий збір».

Зокрема, позивачеві ОСОБА_1 слід оплатити судовий збір у розмірі 1 984 грн. 80 коп. за дві позовні вимоги, одна з яких майнового характеру, а інша немайнового характеру (по 992 грн. 40 коп. за кожну), або ж подати суду інші докази на підтвердження звільнення від сплати судового збору. Такий судовий збір слід сплатити на рахунок отримувача: UA0013941; МФО 899998; код ЄДРПОУ 38008294; одержувач платежу ГУК у м. Львові (код платежу: 22030101), банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Крім того, за змістом ст. 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу).

Згідно положень ст. 233, що міститься у главі XV КЗпП України, працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду у тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права, а у справах про звільнення у місячний строк з дня вручення копії Наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Як роз`яснюється у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», встановлені ст. 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст. 233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.

Як вбачається із змісту позовної заяви та приєднаних до неї матеріалів, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із такою заявою про вирішення трудового спору про його звільнення з роботи більш, ніж через рік з дати звільнення, при цьому не зазначає, коли саме був ознайомлений із змістом оскаржуваногонаказу (розпорядження) в. о. директора ДП «Стрийський комбінат хлібопродуктів № 1» Державного агенства резерву України Осипенка Ю.А. від 27.01.2021 року за № 41к «Про припинення трудового договору (контракту)», чи вручалася йому копія цього наказу та чи була видана йому у встановленому порядку й коли саме трудова книжка. Не наводить позивач ОСОБА_1 також причин тривалого не звернення за захистом свого порушеного права у сфері трудових правовідносин.

Таким чином ОСОБА_1 , подавши до суду позовну заяву до ДП «Стрийський комбінат хлібопродуктів № 1» Державного агенства резерву України про визнання незаконним й скасування наказу (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту), поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не врахував у повній мірі також вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Зокрема, позивачеві ОСОБА_1 слід подати виправлену (доповнену) позовну заяву, в якій на виконання пункту 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, належить зазначити достатній виклад обставин, котрими обґрунтовуються пропуск строку звернення із цією заявою про вирішення трудового спору до суду, й подати докази, що підтверджують поважність пропуску такого строку. Виправлену (доповнену) позовну заяву при цьому, на виконання приписів ч. 1 ст. 177 ЦПК України, належить подати із доданням до неї її копії та копії всіх документів, що додаються, відповідно до кількості відповідачів.

Суддею при постановленні цієї ухвали враховується прецедентна практика Європейського Суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Так, прецедентними є рішення Європейського Суду з прав людини у справах «Osman v. The United Kingdom» від 28 жовтня 1998 року та вже згадане вище «Kreuz v. Poland», заява № 28249/95від 19 червня 2001 року, у котрих, з-поміж іншого, зазначено про те, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги судді не є порушенням права позивача ОСОБА_1 на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням його права доступу до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки вказану позовну заяву подано без додержання вимог статей 175, 177 ЦПК України, тому її слід залишити без руху, надавши позивачу термін для виправлення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись частинами 1, 2 ст. 185, статтями 260-261, 353 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Стрийський комбінат хлібопродуктів № 1» Державного агенства резерву України про визнання незаконним й скасування наказу (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту), поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - залишити без руху та надати термін для виправлення її недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачеві ОСОБА_1 , що якщо він не усуне недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною й буде йому повернута.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві ОСОБА_1 з урахуванням вимог, встановлених ч. 5 ст. 128 ЦПК України, для відома та виконання.

Ухвала судді, в силу положень ч. 2 ст. 261 та ч. 1 ст. 353 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання, оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала складена та підписана суддею без її проголошення 08 грудня 2022 року.

Суддя Володимир МИКИТИН