07.12.2022 Єдиний унікальний номер 205/5693/20
Єдиний унікальний номер судової справи 205/5693/20
Номер провадження 2/205/1325/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року

Ленінський районний суд м.Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу №205/5693/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу -

ВСТАНОВИВ:

29.07.2020 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Позов обґрунтовано тим, що 03.10.2009 року між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_1 укладено угоду № 305614 (далі - Угода) та підписано додатки до неї № 1 та 2, які є невід`ємними частинами угоди. Дана угода укладена в рамках створеної позивачем в Україні системи надання послуг з придбання автомобілів «АвтоТак», яка полягає у створенні групи покупців, які бажають придбати автомобіль та стають учасниками програми. Система встановлює механізми, які забезпечують придбання кожним учасником автомобіля шляхом сплати його вартості та вартості послуг, спрямованих на придбання автомобіля (формування груп учасників, організація та проведення в групах асигнаційних актів та інше), невеликими щомісячними внесками протягом декількох років.

На виконання умов угоди за результатами асигнаційного акту від 28.11.2011 року ОСОБА_1 отримала та зареєструвала 14.02.2012 року автомобіль «Chevrolet Aveo», 2011 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 зобов`язалася оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих їй послуг шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків відповідно до графіку внесків. Протягом жовтня 2009 травня 2014 року вона належним чином виконувала умови угоди, проте, з червня 2015 року порушила зобов`язання та припинила оплату внесків.

Таким чином, вона сплатила 87 повних внесків з 120, передбачених угодою, тому борг ОСОБА_1 становить 33 повних внески, що складає 154 185,25 грн. При цьому, з жовтня 2010 року по травень 2015 року у зв`язку з порушенням розміру сплати внесків, сума недоплат склала 887,06 грн. Отже, загальна сума заборгованості становить 155 072,31 грн.

Також 08.12.2011 року між позивачем та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 укладено договір поруки, яким останні зобов`язалися солідарно з ОСОБА_1 відповідати перед позивачем за виконання зобов`язань за Угодою.

На підставі викладеного позивач просить стягнути на його користь солідарно з відповідачів заборгованість за Угодою в розмірі 155 072,31 грн., а також інфляційне збільшення в сумі 93 366,41 грн. та три проценти річних в розмірі 21 364,60 грн.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Басової Н.В. від 19.08.2020 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.10.2020 року задоволено самовідвід головуючому судді Басовій Н.В. та передано справу для визначення іншого судді в порядку повторного автоматизованого розподілу.

21.10.2020 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на позовну заяву, в якій вона заперечувала проти задоволення позову. Заперечення обґрунтовано тим, що розрахунок суми боргу, наданий відповідачем з позовом не відповідає умовам Угоди та додаткам до неї, а також зроблений на підставі недостовірних вихідних даних. Так, в додатку №1 до Угоди зазначено, що щомісячний цілий внесок встановлюється в розмірі 0,8333 відсотки від поточної вартості автомобіля, а в розрахунку платежів позивача цілий чистий внесок за період з 15.06.2014 року по 15.02.2017 року розраховано, виходячи з 0,9341 відсотки від поточної вартості автомобіля. При цьому, автомобіль отриманий ОСОБА_1 коштував і коштує менше, ніж автомобіль «Kia Rio», який зазначено в асигнаційному акті від 28.11.2011 року. Таким чином, позивач не виконав умови п. 7.3 Додатку № 2 до Угоди в частині зарахування різниці між цінами автомобілів та розподілення її на всі наступні несплачені повні внески з метою пропорційного зменшення розміру повних внесків, які залишаються до завершення графіку внесків. Крім того, позивачем не надано належних доказів відповідності ціни на конкретну дату, застосованої при розрахунку вартості автомобіля, ціні, наданій позивачу виробником. Також, відповідач зазначила, що наданий позивачем розрахунок суперечить змісту додатку №3 до Угоди, з якого вбачається, що станом на момент підписання 28.11.2011 року сума боргу становила 96 567,04 грн., відповідачем сплачено 78 128,62 грн., тому залишок суми боргу становить 18 438,42 грн. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2020 року ОСОБА_4 цивільну справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання.

19.11.2020 року від представника позивача ОСОБА_5 надійшла відповідь на відзив, в якій він заперечував проти аргументів, викладених ОСОБА_1 у письмовій заяві від 21.10.2020 року. Заперечення обґрунтовано тим, що зміна розміру чистого внеску з 0,8883 відсотки до 0,9341 відсотки відбулась на підставі умов Угоди, що не вплинуло на загальний розмір зобов`язань. Окрім того, у відповіді на відзив зазначено, що ОСОБА_1 обрала та отримала у власність автомобіль «Chevrolet Aveo» у модифікації SF69Y3 вартістю 105 960 грн., тоді як автомобіль з базовою модифікацією коштував 91 920 грн. При цьому, автомобіль «Kia Rio» в листопаді 2011 року коштував 104 800 грн., тому положення п. 7.3. ст. 7 додатку №2 до Угоди не застосовуються. Також представник позивача зазначив, що додаток № з до угоди не фіксує сталий розмір заборгованості за Угодою та не визначає порядок сплати внесків, а є лише актом взаємозвірки сторін Угоди на певну дату, тобто сума заборгованості може бути змінена в разі зміни поточної ціни автомобіля.

17.12.2020 року від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення (т. 1 а.с.106-107), в яких вказала, що позивач не вказав, який пункт Угоди дозволяє йому збільшити щомісячний цілий чистий внесок з 0,8883 відсотки до 0,9341 відсотки. При цьому, позивач надав реєстр цін на автомобілі «Chevrolet Aveo» та «Kia Rio» за різні дати, тому станом на 01.12.2011 року транспортний засіб «Kia Rio» коштував 118 400 грн., тобто дорожче. Ніж автомобіль, отриманий ОСОБА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2021 року, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.08.2021 року провадження по справі закрито в частині позовних вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про стягнення суми основного боргу в розмірі 155 072,31 грн. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01.12.2021 року вказану ухвалу скасовано та повернуто справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи. При цьому, у постанові апеляційного суду зазначено, що у справі № 205/6572/15 по суті заявлені вимоги не розглядалися.

У судовому засіданні представника позивача ТОВ «Авто Просто» Сметанюк І.М, позов підтримав. 07.12.2022 року у судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити.

У судовому засіданні представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_7 проти позову заперечувала. 07.12.2022 року у судове засідання не з`явилася, надіслала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності відповідача, проти позову заперечувала, просила в його задоволенні відмовити.

Від відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надійшли заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, проти задоволення позову заперечували, зазначили, що строк дії угоди № 305614 від 03.10.2009 року та договору поруки закінчився, тому у позивача відсутні правові підстави вимагати від них виконання зобов`язань (т. 1 а.с.133, 134).

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в матеріалах справи доказів, доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У ході судового розгляду встановлено, що 03.10.2009 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 укладено Угоду № 305614, предметом якої є надання позивачу послуг системи «АвтоТак», спрямованих на придбання автомобіля. Статтею 1 Угоди визначено, що угода укладається шляхом підписання сторонами угоди додатку №1 та додатку №2, які є невід`ємними частинами угоди (т. 1 а.с.25).

Додатком № 2, зокрема, передбачено, що система «Авто Так» - це система, яка полягає у створенні груп покупців (учасників), метою яких є придбання автомобілів у порядку та на умовах, передбачених Угодою. Відповідно до п. 4.1 вказаного додатку учасник, який належним чином виконує свої зобов`язання за даною угодою, отримує автомобіль через механізми надання права на отримання автомобіля, передбачені в угоді.

Також встановлено, що поточна ціна автомобіля - це ціна автомобіля, яка встановлюється виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором в останній робочий день кожного місяця та є основою для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою (т. 1 а.с. 27-29).

Згідно з додатком № 1 ОСОБА_1 мала намір придбати автомобіль марки «Kia Rio BASE» вартістю 92 130 грн. зі сплатою вступного внеску, 120 щомісячних цілих чистих внесків у розмірі 0,8333 % вартості автомобіля, внесків в оплату послуг, страхового платежу та плати за право на отримання автомобіля (т. 1 а.с.16).

Відповідно до пунктів 7.1. та 7.2. ст. 7 додатку № 2 до Угоди учасник, якому вже надано право на отримання автомобіля, має право звернутися з проханням надати будь-яку марку та/або модель, що відрізняється від марки та/або моделі автомобіля, зазначеної в додатку №1, із модельного ряду, запропонованого постачальником для системи АвтоТак. Якщо обрана учасником марка та/або модель коштує дорожче, ніж модель автомобіля, зазначена в додатку №1, учасник зобов`язаний одноразовим платежем сплатити різницю їх поточної ціни у відповідному місяці до моменту отримання автомобіля. В подальшому такий учасник повинен сплачувати майбутні повні внески відповідно до поточної ціни автомобіля, вказаного в додатку №1 до Угоди.

Згідно з додатком №3 до Угоди на день підписання цього додатку ОСОБА_1 сплатила 66 304,68 грн., в ньому також зазначено суму заборгованості на день підписання цього додатку, яка відповідно до положень ст.ст. 2, 3 додатку до Угоди може бути змінена в разі зміни поточної ціни автомобіля (т. 1 а.с.60).

Оскільки на асигнаційному акті від 28.11.2011 року ОСОБА_1 надано право на отримання автомобіля марки «Kia Rio» базової моделі, у грудні 2011 року вона у відповідності до статті 7 п. 7.01. додатку №2 до Угоди звернулася до позивача з проханням надати автомобіль SF69Y3 (т. 1 а.с.83).

Згідно з актом вибору автомобіля відповідач ОСОБА_1 у відповідності до статті «Вибір моделі» додатку №2 до Угоди звернулася до позивача з проханням змінити автомобіль марки «Kia Rio» базової моделі, право на отримання якого надано асигнаційним актом від 28.11.2011 року, на автомобіль «Chevrolet Aveo» (т. 1 а.с.76).

08.12.2011 року між ТОВ «АВТОПРОСТО» та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 укладено договір поруки, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Віхровим О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1176. Згідно з умовами договору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов`язалися у разі невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за угодою № 305614 від 03.10.2009 року з додатками 1-3 відповідати в повному обсязі за її виконання як солідарні боржники. Також п. 2.4. ст. 2 договору визначено, що розмір забезпечених порукою вимог кредитора до боржника дорівнює сумі всіх повних внесків та інших передбачених Угодою платежів, що підлягають сплаті боржником, на момент підписання договору поруки розмір забезпечених порукою вимог складає 96 567,04 грн., вказана заборгованість може бути змінена в порядку, передбаченому в ст. ст. 2, 9 додатку № 2 до Угоди (т. 1 а.с.24).

Згідно з довідкою-рахунком № 096983 від 13.02.2012 року (т.1 а.с. 87) ОСОБА_1 отримала автомобіль «Chevrolet Aveo», НОМЕР_2 , вартістю 105 960 грн.

14.02.2012 року ОСОБА_1 зареєструвала право власності на вказаний автомобіль, державний номер НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (т. 1 а.с.21).

Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем (т. 1 а.с. 18-20), після 15.05.2014 року ОСОБА_1 припинила здійснення платежів за Угодою № 305614 від 03.10.2009 року.

У серпні 2015 року ТОВ «Авто просто» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за вищевказаною угодою. У постанові Дніпровського апеляційного суду від 05.08.2019 року по справі № 205/6572/15, зазначено, що для правильного визначення розміру заборгованості потрібно визначити розмір кожного щомісячного платежу, виходячи із поточної ціни автомобіля станом на місяць, в якому сплачується такий платіж, а потім сумувати всі несплачені щомісячні платежі. Вказаною постановою суду в задоволенні позовних вимог ТОВ «Авто Просто» відмовлено (т. 1 а.с.11-13).

Звертаючись з позовом, який розглядається, позивач надав розрахунок, враховуючи алгоритм, вказаний у зазначеній постанові апеляційного суду. Так, відповідно до вказаного розрахунку, заборгованість за Угодою № 305614 від 03.10.2009 року становить 155 072,31 грн.

При цьому, розраховуючи заборгованість, позивач виходив з поточної ціни автомобіля, зазначеного у додатку № 1 до Угоди «Kia Rio» базової моделі, що відповідає умовам Угоди, а саме підпункту 7.2 ст. 7 додатку № 2 до Угоди, та що підтверджується реєстрами цін на автомобілі (т. 2 а.с. 41-68).

Враховуючи викладене, суд встановив, що заборгованість за Угодою від 03.10.2009 року становить 155 072,31 грн.

За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Умовами укладеної між сторонами угоди передбачений обов`язок ОСОБА_1 про повну сплату ціни автомобіля та послуг відповідача шляхом оплати 120 внесків в порядку та розмірі, передбаченому умовами угоди та додатків до неї.

Відповідачі погодилися з умовами угоди та договору поруки, підписавши їх. Дійсність правочинів не оспорювали.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення солідарно з відповідачів суми боргу в розмірі 155 072,31 грн.

Позивачі подали заяву про застосування строку позовної давності, яка обґрунтована тим, що останній платіж здійснено ОСОБА_1 у травні 2014 року, а з позовом позивач звернувся лише в липні 2020 року.

Водночас, главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Загальний строк позовної давності 3 роки (ст. 257 ЦК України).

Порядок відліку позовної давності наведено у ст. 261 ЦК, зокрема відповідно до ч. 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи, що позивач звертався за захистом свого порушеного права у серпні 2015 року, а саме з позовом про стягнення суми основного боргу, остаточне рішення по справі було ухвалено у серпні 2019 року, у позові відмовлено, а з даним позовом ТОВ «Авто Просто» звернулося у липні 2020 року, то строк позовної давності позивачем не пропущено.

Щодо вимог ТОВ «Авто Просто» про стягнення солідарно з відповідачів 3 відсотків річних та інфляційних втрат за період з 16.06.2014 року по 15.07.2020 року в розмірі 21 364,60грн. та 93 366,41 грн. відповідно, суд зазначає наступне.

За частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідачі прострочили виконання грошового зобов`язання, стягнення з них 3 відсотків річних та інфляційних втрат відповідає нормам закону.

У заяві відповідачі просили застосувати строку позовної давності також до 3 відсотків річних та інфляційних втрат (т.1 а.с.135-140).

При цьому, право на позов про стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК виникає в кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення й обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК).

Враховуючи, що порушення зобов`язань за Угодою ОСОБА_1 відбулося 15.06.2014 року, а з вимогою стягнення 3 відсотків річних та інфляційних втрат позивач звернувся лише 29.07.2020 року, направивши позовну заяву до суду 24.07.2020 року засобами поштового зв`язку то до вказаних вимог застосовується строк позовної давності, та вимоги щодо стягнення 3 відсотків річних та інфляційних втрат за період з 16.06.2014 року по 23.07.2017 року задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що 3 відсотки річних за період з 24.07.2017 року по 24.07.2020 року на заборгованість за Угодою становлять 13 974,83 грн., а інфляційні втрати за вказаний період складають 33 683,94 грн.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для солідарного стягнення з відповідачів за період з 24.07.2017 року по 24.07.2020 року 3 відсотків річних у розмірі 13 974,83 грн., а також інфляційних втрат в розмірі 33 683,94 грн.

На підставі викладеного суд задовольняє позов ТОВ «Авто Просто» частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як встановлено судом, ціна позову складає 269 803,32 грн. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за позов майнового характеру позивач сплачує 1,5 відсотки від ціни позову. Таким чином, судовий збір за даним позовом становить 4 047,05 грн.

Враховуючи, що позов задоволено частково, судовий збір, який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача становить 3 040,97 грн. (202 731,08 грн. * 4 047,05 грн./ 269 803,32 грн.).

При цьому, враховуючи, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 326,09 грн., тобто в розмірі, меншому на 1 720,96 грн. від встановленого законом, вказана сума підлягає стягненню з позивача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 267, 509, 526, 530, 625, 627 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 259, 265, 280, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , та ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО», , заборгованість за Угодою № 305614 від 03.10.2009 року в розмірі 155 072,31 грн., а також за період з 24.07.2017 року по 24.07.2020 року три відсотки річних в розмірі 13 974,83 грн. та інфляційні втрати в розмірі 33 683,94 грн., а всього 202 731,08 грн.

В задоволенні позову в іншій частині-відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» судовий збір в розмірі 3 040,97 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» на користь держави судовий збір у розмірі 1 720,96 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г.Остапенко