Справа № 694/1497/22
провадження № 2/694/365/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
13.12.2022 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого - судді: Федорець С.В.,
за участю секретаря: Літвін Н.М.,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про скасування заборони відчуження майна за наступними підставами.
Так позивач зазначає, що у 1984 році він взяв позику для побудови житлового будинку у Ватутінському комбінаті громадського харчування, де він працював, у розмірі 1500 крб. До 1989 року шляхом щомісячного відрахування з заробітної платні позивача позивач повністю виплатив надану позику, після чого звільнився. Ватутінський комбінат громадського харчування припинив свою діяльність у 1992 року і, згідно даних реєстру, правонаступників на теперішній час не має. Н відведеній під забудову земельній ділянці позивач побудував житловий будинок з надвірними господарськими спорудами та здав його в експлуатацію, отримавши відповідно свідоцтво про право власності від 11.07.2004 року. Однак, у 2022 році позивач дізнався, що в Державному реєстрі наявна заборона на відчуження його будинку АДРЕСА_1 . Зняти дану заборону у позасудовому порядку неможливо, оскільки нотаріус відмовляє у цьому позивачеві, а наявність вказаної заборони порушує його права як власника будинку.
На підставі викладеного, позивач просить скасувати заборону на відчуження належного йому на праві власності житлового будинку АДРЕСА_1 , накладену державним нотаріусом на підставі повідомлення Ватутінського комбінату громадського харчування 04.06.1986 року № реєстра 156003-274.
В судове засідання позивач не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Як встановлено в судовому засіданні, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.07.2004 року серії НОМЕР_2 , виданого на підставі рішення Звенигородської міської ради №229 від 16.06.2004 року (а.с.5).
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна, на власність позивача ОСОБА_1 , а саме - житловий будинок АДРЕСА_1 накладено державним нотаріусомзаборону відчуження на підставі повідомлення б/н Ватутінського комбінату громадського харчування, номер запису про обтяження: 4968244 (а.с. 13).
З трудової книжки позивача (а.с. 9-10) вбачається, що він дійсно працював на Ватутінському комбінаті громадського харчування з 13.09.1983 року по 23.06.1989 року.
Згідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 6-8) дана юридична особа припинила свою діяльність внаслідок її ліквідації 02.12.2013 року.
Архівною довідкою №98/11-04-04 від 10.08.2022 року та доданими копіями особового рахунку позивача підтверджуються його посилання на те, що у 1984 році ним на підприємстві було отримано позику на будування житлового будинку, яку він виплачував до 1989 року (а.с. 14-26).
Згідно ч.1 ст.317 ЦПК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч.1, 2 ст.319 ЦПК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ч.1 ст.321 ЦПК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч.1 ст.328 ЦПК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно. Крім того, п. 6. ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визначена відмова в державній реєстрації прав, якщо «наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно».
Відповідно до правил ч.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику.
Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку про те, що позивач є законним власником нерухомого майна, кредитні зобов`язання виконані ним в повному обсязі, у зв`язку з чим відпала потреба у забороні відчуження майна позивача, яка перешкоджає позивачу належним чином та вільно розпоряджатись належним йому майном, відповідач проти задоволення позову не заперечує, тому суд приходить до висновку про правомірність заявлених позовних вимог і наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Згідно зі ст. 31-1 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом, без справляння адміністративного збору.
Також з метою захисту порушеного права позивача вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном, суд вважає за необхідне вилучити з Державного реєстру (Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) запис про накладення заборони на відчуження нерухомого майна.
На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 131, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.317-392 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Звенигородської державної нотаріальної контори Черкаської області про скасування заборони відчуження майна - задовольнити.
Скасувати заборону на відчуження належного ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.07.2004 року серії НОМЕР_2 , виданого за рішенням Звенигородської міської ради №229 від 16.06.2004 року, на праві власності житлового будинку АДРЕСА_1 , накладену державним нотаріусом на підставі повідомлення Ватутінського комбінату громадського харчування 04.06.1986 року № реєстра 156003-274.
Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону на відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду Черкаського апеляційного суду.
Суддя: Світлана ФЕДОРЕЦЬ