Провадження № 2/127/1568/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Антонюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Антонюка В.В. в цивільній справі № 127/12587/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про визначення місця проживання дітей разом із батьком, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про визначення місця проживання дітей разом із батьком.

14.12.2022 р. на адресу суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1 про відвід судді Антонюка В.В. у вищевказаній цивільній справі.

Заява мотивована тим, що в судовому засіданні, яке відбулось 12.12.2022 року суддя Антонюк В.В., вже після закінчення підготовчого провадження, та під час розгляду справи по-суті, після надання сторонами пояснень, розглянув та задовольнив необґрунтоване клопотання представника відповідача від 03.11.2022 року, безпідставно поновив йому строки на подання доказів, та залучив до матеріалів справи документи, які було подано із порушенням вимог встановлених ст. 83 ЦПК України. Позивач зазначає, що підготовче провадження в даній справі було відкрито ще 29.06.2022 року. Відзив представником відповідачки будо подано 08.08.2022 року, до якого було додано ксерокопії цих самих доказів, які не відповідали вимогам ч. 1 ст. 78 ЦПК України, оскільки копії доказів були безпідставно завірені представником відповідачки, адже оригінали знаходились у відповідачки в іншій країні та не перебували у розпорядженні та віданні представника. Окрім того переклади цих доказів були здійснені не з оригіналів, а з фотокопій, та переклад не був

нотаріально завірений.

Стороні відповідача будо відомо про існування цих доказів на час подання відзиву, а також те, що ці докази існували на момент подання відзиву. Проте представник відповідачки у відзиві не зазначив про неможливість подання належним чином перекладених та завірених доказів у встановлені терміни, та про бажання подати такі докази в майбутньому.

30.08.2022 року відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області будо закрито підготовче провадження у даній справі. В даному судовому засіданні був присутній представник відповідачки, який під звукозапис заявив, що інші докази, які не можуть бути подані до закриття підготовчого провадження або разом із відзивом - відсутні.

В судовому засіданні яке відбулось 20.09.2022 року, під час виступу сторін, позивачем було поставлено під сумнів обґрунтованість та юридичну силу наданих представником відповідачки копій доказів. Зрозумівши програшність своєї позиції, наступне засідання сторона відповідачки перенесла. На черговому засіданні 03.11.2022 року представником відповідачки, вже після закриття підготовчого провадження, та надання сторонами пояснень по-суті справи, було подано необґрунтоване клопотання про поновлення строків на подання доказів, та долучення перероблених доказів. Ці докази були надіслані відповідачкою своєму представнику 29.09.2022 року, тобто через 9 днів після першого судового розгляду справи по-суті, де були позивачем вказані недоліки в доказах відповідачки.

Незважаючи на те, що дане клопотання не відповідало вимогам п.4, п.8 ст. 83 ЦПК України, в ньому не було зазначено причини з яких дані докази не були подані разом із відзивом, у самому відзиві не було зазначено про їх існування та не можливість їх подання разом із відзивом, а сам представник відповідачки не міг пояснити чому ці докази були подані лише через два місяці після закриття підготовчого провадження, а також те що разом із клопотанням було долучено переписку з мобільного додатку «Телеграм» із невідомою особою на ім`я ОСОБА_3 , з обставин які взагалі не стосуються справи, головуючий в справі суддя Антонюк В.В. задовольнив клопотання представника відповідачки, що на думку позивача свідчить про його зацікавленість у вирішенні справи на користь відповідача.

Також позивач звертає увагу, що суддя Антонюк В.В. під час підготовчого провадження та під час розгляду справи по-суті неодноразово та відкрито натякав, що дітям позивача краще буде жити разом із їх матір`ю в Швейцарії, не дивлячись на те, що до цього часу відповідачка приховує місце їх перебування не лише від нього, а й від суду, а також те, що замість нормальної освітньої школи, син сторін змушений відвідувати навчальний заклад при релігійній секті, де йому нав`язується релігійний світогляд замість стандартів середньої освіти, що є прямим порушенням конституційних прав громадян України.

Зазначені обставини викликають у позивача обґрунтовані сумніви в неупередженості тa

об`єктивності головуючого в справі судді Антонюка В.В., а тому на переконання позивача він підлягає відводу.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі; питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість; якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід; якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За змістом ч. 7 ст.40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Дослідивши заяву про відвід, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Позивач заявляючи відвід, як на такі обставини послався на те, що суддею було допущено порушення норм ЦПК України, а також «відкрито натякав» про результат розгляду справи.

Суд стверджує, що мотиви, з яких позивачем заявлено судді Антонюку В.В. відвід, є необґрунтованими та безпідставними.

Згідно з ч. 2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Проте при розгляді справи № 127/12587/22 жодної з перелічених у ч. 1 ст. 36 ЦПК України обставин судом не встановлено.

Будь-яких дій, які б свідчили про заінтересованість в результаті розгляду справи або наявність інших обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості, немає, а вказані позивачем обставини не є підставами для відводу.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

У рішенні по справі «Межнаріч проти Хорватії» від 15.07.2005 ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною» (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина 4 статті 36 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Згідно ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд. Проте право на відвід не є абсолютним. В іншому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Судом не встановлено обставин, які б могли свідчити про необ`єктивність чи упередженість судді або наявність будь-яких інших обґрунтованих підстав для відводу, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 36 ЦПК України.

Суд прийшов до висновку, що обставини, викладені у заяві про відвід не можуть слугувати підставою для відводу судді від розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 258-261 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованим відвід судді Антонюка В.В., заявлений позивачем в цивільній справі № 127/12587/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про визначення місця проживання дітей разом із батьком.

Заяву позивача ОСОБА_1 , про відвід судді Антонюка В.В. передати до канцелярії Вінницького міського суду Вінницької області для визначення, в порядку передбаченому ст. 33 ЦПК України, судді для розгляду цієї заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: