ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5399/22 Справа № 205/1114/22 Головуючий у першій інстанції: Остапенко Н. Г. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2022 року по справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), на дії органу державної виконавчої служби,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою, посилаючись на те, що під час проведення виконавчих дій з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» накладено арешт на все майно боржника. На даний час виконавче провадження закінчено, борг перед кредитором погашено в повному обсязі. Після закінчення виконавчого провадження всі заходи виконавчого провадження було скасовано, арешти знято, про що державним виконавцем складено постанови та направлено до виконання, в тому числі і до банківських установ. Однак, один з рахунків ОСОБА_1 не було розблоковано, а виконавцем не направлено постанову про скасування арешту з рахунків скаржника у АБ «Південний». Тому ОСОБА_1 просив визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Центрального ВДВС м.Дніпра Південно-Східного МРУМЮ щодо ненаправлення постанови про зняття арешту з коштів боржника, що містяться на рахунках ОСОБА_1 НОМЕР_1 та НОМЕР_2 у АБ «Південний», а також зобов`язати Центральний ВДВС м. Дніпра Південно-Східного МРУМЮ скасувати арешт, накладений на зазначені рахунки ОСОБА_1 шляхом направлення до АБ «Південний» відповідної постанови.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2022 року в задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення про задоволення скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог скарги, колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни ухвали місцевого суду в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно до витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження від 08.02.2022 року, зокрема, з 21.12.2016 року на примусовому виконанні у Центральному ВДВС міста Дніпра ГТУЮ перебувало виконавче провадження №53168784, за яким стягувачем є ТОВ "ОТП Факторинг Україна", а боржником - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказане виконавче провадження завершене (а.с. 9).

Відповідно до листа Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) №17.5-34/8424/9 від 10.05.2022 року на виконанні у відділі з 21.12.2016 року по 22.02.2017 року перебувало виконавче провадження №53168784 з виконання виконавчого листа №2-501/11, виданого 30.11.2016 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» заборгованості в розмірі 5862747,81 грн. 22.02.2017 року, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», зазначене виконавче провадження було завершено, виконавчий документ повернуто стягувачу без виконання, у зв`язку з тим, що вжитими державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходами було встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення з метою виконання вимог виконавчого документа. Матеріали виконавчого провадження №53168784 були знищені за закінченням трирічного строку зберігання в архіві відділу (а. 19).

Згідно з довідкою АБ «Південний» №169-168-46898-2021 від 16.11.2021 року на запит ОСОБА_1 , АБ «Південний» надає копію постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах від 26.12.2016 року, згідно з якою було накладено арешт на рахунки, а саме: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 (а.с.10).

Також скаржником надано копію довідки ТОВ "ОТП Факторинг Україна" №712 від 20.11.2018 року, відповідно до якої останнє повідомляє про відсутність боргових зобов`язань за кредитним договором №CM-SME301/027/2008 від 25.01.2008 року ОСОБА_1 (а.с. 11).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За положеннями частини 2 статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. 3 статті 451 ЦПК України).

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на час закінчення виконавчого провадження №53168784, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Зі змісту скарги вбачається, що накладення арешту на рахунки ОСОБА_1 №№ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , відкриті у АБ «Південний», скаржник пов`язує з виконавчим провадження №53168784, відкритим 21.12.2016 року, матеріали якого знищені за закінченням терміну зберігання (а.с.9).

Разом з тим, відповідно до частини шостої статті 81 ЦК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази тощо, що арешт на зазначені вище рахунки ОСОБА_1 , які відкриті у АБ «Південний», накладений в рамках виконавчого провадження №53168784.

Скаржником не надано копії "постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах", наданої йому АБ «Південний», згідно до змісту довідки АБ «Південний» №169-168-46898-2021 від 16.11.2021 року (а.с. 10). Таким чином, неможливо також встановити, що арешт було накладено саме у виконавчому провадженні №53168784.

Крім того, у зв`язку зі знищенням матеріалів виконавчого провадження №53168784, у даній справі про визнання незаконною бездіяльності державного виконавця суд позбавлений можливості встановити обставини, що мають значення для справи.

Розділом XV Закону України «Про виконавче провадження» передбачений порядок відновлення втраченого виконавчого провадження або матеріалів виконавчого провадження.

Згідно до статті 1 Розділу XV Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за заявою сторони виконавчого провадження або з ініціативи виконавця відновленню підлягають: втрачене виконавче провадження або його матеріали; знищене виконавче провадження у разі постановлення Європейським судом з прав людини рішення, відповідно до якого держава зобов`язана виконати рішення національного суду; виконавче провадження, виконання за яким здійснювалось на тимчасово окупованій території.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги непредставлення суду належних, допустимих та достовірних доказів накладення арешту на рахунки скаржника саме в рамках виконавчого провадження №53168784, а також незняття арешту з коштів боржника при винесенні постанови про закінчення вказаного виконавчого провадження; враховуючи також, що не ініціювалось питання щодо відновлення втраченого (знищеного) виконавчого провадження, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення скарги у даній справи, адже доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Клопотання про надання доказів, витребування доказів судом ОСОБА_1 чи його представником не заявлені, що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

В оскаржуваній ухвалі, зокрема, встановлено порушення скаржником десятиденного строку, передбаченого для подання скарги.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Однак, наслідками пропуску зазначеного вище строку є залишення скарги без розгляду, а не її розгляд по суті.

Колегія зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що скаржник дізнався про порушення свого права раніше, ніж за 10 днів до подання даної скарги 09 лютого 2022 року. Необхідно також зауважити, що зміст виданої АБ «Південний» довідки №169-168-46898-2021 від 16.11.2021 року не пов`язує накладення арешту на рахунки ОСОБА_1 , що відкриті у цьому банку, саме з виконавчим провадженням №53168784. Тому відсутні підстави вважати, що про порушене право щодо оскарження бездіяльності у виконавчому провадженні №53168784 ОСОБА_1 дізнався з моменту надання йому цієї довідки банку. Таким чином, колегія не вбачає підстав для залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду.

У зв`язку з цим, враховуючи безпідставне обґрунтування місцевим судом порушення строку на подання скарги, оскаржувана ухвала підлягає зміні в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні скарги.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає зміні в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні скарги. В іншій частині ухвала підлягає залишенню без змін.

Суд також звертає увагу, що ОСОБА_1 не позбавлений можливості вирішення питання про відновлення втраченого виконавчого провадження, звернення до суду з іншою скаргою (за іншого обгрунтування) або із цивільним позовом щодо захисту своїх прав та законний інтересів.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2022 року - змінити в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні скарги.

В іншій частині ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова