Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2022 р. Справа153/709/22

Провадження2-о/153/25/22-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Швеця Р.В.

за участю секретаря судового засідання Побережної Т.М.

заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису. Свої вимоги мотивує тим, що з травня 1993 вона разом з ОСОБА_2 проживали в зареєстрованому шлюбі по АДРЕСА_1 . Відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 15.02.2022 шлюб між ними було розірвано. Під час спільного проживання з ОСОБА_2 , останній по відношенню до неї часто здійснював рукоприкладство, завдаючи їй тілесні ушкодження, безпідставно лаявся, вживаючи нецезурні слова, без будь-яких підстав проявляв ревнощі. Про ці факти вона повідомляла в поліцію в працівники поліції фіксували вказані обставини. 27.01.2022 працівником поліції був винесений терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_2 , яким передбачалися наступні заходи: зобов`язання залишити її місце проживання, заборону на вхід та перебування в місці її проживання, заборона в будь-який спаосіб контактувати з нею. Однак, ОСОБА_2 проігнорував заходи термінового забороненного припису та 25.05.2022 продовжив словесно погрожувати їй, висловлюючись нецензурними словами, штовхав, болісно утримував за руки. Працівниками поліції за вказані дії на ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП та передано для подальшого розгляду та прийняття рішення в Ямпільський районний суд Вінницької області. 25.05.2022 працівником поліції відносно ОСОБА_2 був винесений терміновий заборонний припис, в якому передбачалися наступні заходи: заборона на вхід та перебування в місці її проживання, заборона в будь-який спосіб контактувати з нею. Однак, ОСОБА_2 на вказаний терміновий заборонний припис належним чином не відреагував, продовжує вчиняти стосовно неї психологічне насильство, яке проявлдяється в тому, що він погрожує їй розправою, не надає можливості користуватися майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності та її особистими речами. Заявник вказала, що постійні побиття з боку ОСОБА_2 , його словесні погрози, ревнощі, змусили її залишити постійне місце проживання в будинку по АДРЕСА_1 , який є спільною сумісною власністю. На теперішній час вона змушена тимчасово проживати з дітьми в будинку по АДРЕСА_2 по найму. ОСОБА_2 не залишає її у спокої, постійно переслідує її, телефонує та словесно погрожує фізичною розправою. З метою забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного домашнього насильства щодо неї, заявниця просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає по АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 50 (п`ятдесят) метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задоволити в повному обсязі. Вказала, що ОСОБА_2 протягом останніх шести місяців систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, зокрема безпідставно ображає та б`є. Вона неодноразово зверталась до поліції, та відносно ОСОБА_2 були складені протоколи, а також термінові заборонні приписи, однак ОСОБА_2 продовжує вчиняти відносно неї протиправні дії. Через неправомірні дії ОСОБА_2 вона вимушена орендувати інше житло в с. Велика Кісниця Могилів-Подільського району Вінницької області.

Заінтересована особа ОСОБА_2 заперечував щодо обмеження його права проживати в належному йому та заявниці будинку, оскільки він не має більше де проживати і це буде порушенням його прав. Щодо задоволення заяви в частині заборони йому вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб не заперечує. Визнає те, що через непорозуміння із колишньою дружиною відносно нього неоднарозово поліцейськими були складені протоколи про адміністративні правопорушення та термінові заборонні приписи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що заява про видачу обмежувального припису підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який відповідно рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 15.02.2022 (справа №153/30/22) розірваний, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу, серія НОМЕР_1 , виданого 22.05.1993 та копією рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 15.02.2022 (справа №153/30/22) (а.с. 5-6, 19).

З копії свідоцтва про зміну імені, серія НОМЕР_2 , виданого 04.01.2022 Ямпільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) встановлено, що ОСОБА_3 20.09.2019 змінила змінила прізвище та ім`я на ОСОБА_1 , актовий запис №12 (а.с.3).

Із копії паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 та довідки про реєстрацію місця проживання особи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с.4.7).

Із копії паспорта громадянина України, серія НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_2 , встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований в селі Довжок (а.с.8-9).

Із копій форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства та термінового заборонного припису стосовно кривдника, серія АА №096097 від 27.01 2022, встановлено, що стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , винесено терміновий заборонний припис у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства психологічного характеру стосовно ОСОБА_1 (а.с.11-13).

Із копій форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства та термінового заборонного припису стосовно кривдника, серія АА №096145 від 25.05 2022, встановлено, що стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , винесено терміновий заборонний припис у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства психологічного характеру стосовно ОСОБА_1 (а.с.14-16).

З копії інформації відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області №2890/227 від 01.06.2022, наданої ОСОБА_1 , встановлено, що співробітниками відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області розглянуто заяву ОСОБА_1 , яка надійшла 26.05.2022 та була зареєстрована в ЖЕО відділення поліції №1 за №1238. Відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП, який буде направлено до Ямпільського районного суду для подальшого розгляду та прийняття рішення згідно чинного законодавства України. Також ОСОБА_2 винесений терміновий заборонний припис. За результатами попереднього розгляду було встановлено, що ознаки кримінального правопорушення відсутні, у зв`язку з чим підстав для відкриття кримінального провадження немає (а.с.17).

Із копії договору купівлі-продажу, серія ВЕВ №063567, встановлено, що 23.08.2006 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 (а.с.18).

Із копії довідки №482 від 16.06.2022, виданої Великокісницьким старостинським округом Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 , разом з нею зареєстровані її діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.19).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України від 07 грудня 2017 року №2229-VIII "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Відповідно до п.3 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

За приписами пунктів 3, 6-8 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчинюються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно із ч.2 ст.3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на подружжя та колишнє подружжя.

У пунктах 4, 14, 17 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" наведені визначення економічного, психологічного та фізичного насильства.

Зокрема, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 та пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Положеннями статті 26 цього Закону передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи (постанова Верховного Суду від 28.04.2020 в справі №754/11171/19).

Положеннями статті 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України Про запобігання та протидію домашньому насильству на строк від одного до шести місяців.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Приймаючи до уваги пояснення учасників справи, письмові та інші докази, надані заявником, суд дійшов висновку про наявність обставин, які входять до предмету доказування у даній справі та доведеності факту систематичного вчинення ОСОБА_2 психологічного насильства щодо ОСОБА_1 .

Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини. При здійсненні насильства в сім`ї відбувається порушення прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства.

Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї.

Факти вчинення ОСОБА_2 по відношенню до заявника психологічного насильства знайшли своє належне підтвердження, тому з огляду на їх періодичність і характер вбачаються підстави для висновку про існування реальних ризиків повторного вчинення ним домашнього насильства та настання від цього для здоров`я заявника негативних наслідків.

Про серйозність сприйняття фактів домашнього насильства, переживання з приводу можливих повторень таких дій, можливість настання тяжких наслідків і бажання заявника попередити такі дії та захистити себе від них беззаперечно свідчать досліджені в судовому засіданні докази та встановлені на їх підставі фактичні взаємовідносини колишнього подружжя.

Враховуючи надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, заявник, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тому доходить висновку про обґрунтованість заяви.

У зв`язку з цим, суд вважає необхідним для захисту прав і свобод заявника, як постраждалої від домашнього насильства особи, встановити щодо її кривдника ОСОБА_2 обмежувальний припис зі встановленням зазначених у заяві заборон, які узгоджуються із положеннями ч.2 ст.26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Разом з тим, вирішуючи питання в частині задоволення заяви ОСОБА_1 у вигляді заходів тимчасового обмеження прав щодо заборони ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , суд приймає до уваги те, що обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 є заходом тимчасового обмеження прав, що не свідчить про позбавлення останнього житла.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (до ч.ч.1,2 ст. 321 ЦК України).

Оцінюючи ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві, суд враховує критерії сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право: втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними; якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів; втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, та інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності.

Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", є легітимним заходом втручання у права та свободи особи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі № 754/11171/19.

Однак, суд вважає, що заявлений заявником максимальний строк дії обмежувального припису за конкретних обставин цієї справи є завищеним.

Виходячи із характеру встановлених обставин, вбачається достатнім строком для застосування встановлених обмежень щодо ОСОБА_2 для усвідомлення ним своєї протиправної поведінки та недопущення її у майбутньому терміном на чотири місяці.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", ст.ст. 13, 259, 268 273, 293, 294, 350-1, 350-6, 350-8 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає по АДРЕСА_1 , на строк чотири місяці, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

1) заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 50 (п`ятдесят) метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

3) заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В іншій частині заяви відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення підлягає негайному виконанню, його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області за місцем проживання (перебування) заявника ОСОБА_1 для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає по АДРЕСА_1 на профілактичний облік, а також Довжоцький старостинський округ Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) НОМЕР_4 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) НОМЕР_5 .

Повний текст судового рішення складено 23.06.2022.

Суддя Р.В. Швець