Справа № 555/1903/22
Номер провадження 2-о/555/108/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" грудня 2022 р.

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

при секретарі Кравчук С. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Березнівської міської ради Старостинського округу № 4 ( с.Прислуч) про встановлення факту проживання у визначеному місці, -

В С Т А Н О В И В:

І.Стислий виклад позиції заявника.

ОСОБА_1 в обґрунтування вимог заяви про встановлення факту проживання у визначеному місці, вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Улянівка Кегичівського району Харківської області. Має статус потерпілого 4 категорії внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, так як постійно проживав та був зареєстрований в с.Прислуч Березнівського району Рівненської області з 20.02.1988 року по даний час, що знаходилось до 01.01.2015 року на території, яка відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю (категорії 4) згідно додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року №106 «Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно трудової книжки НОМЕР_1 , виданої 04.05.1984 року ОСОБА_1 в період з 03.11.1987 року по 31.10.1989 року працював в бурякорадгоспі Харківської області, територія якої не відноситься до радіоактивно забрудненої зони, з 01.02.1990 року по 11.03.2004 року працював в колгоспі Березнівського району, територія якого відносилась до зони посиленого радіологічного контролю до 01.01.2015 року. Хоча заявник і працював в період з 03.11.1987 року по 31.10.1989 року в м.Харків, однак дані роботи були сезонними, і в період з 20.02.1988 року він вже проживав в с.Прислуч Березнівського району. Час від часу проходив лікування в Березнівській ЦРЛ, що підтверджується епікрізами. Даний факт зможуть підтвердити свідки. Відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» початковою датою, що враховується для визначення статусу потерпілого від аварії на ЧАЕС є 01 липня 1986 року. А відповідно до п.4 ст.14 вказаного закону пільги і компенсації 4 категорії мають особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років. Встановлення факту проживання в с.Прислуч Березнівського району Рівненської області в період з 20.02.1988 по 01.02.1990 року заявнику потрібно для того, щоб мати пільги відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

10 листопада 2022 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився-представник заявника- адвокат Оніщук М.А. подала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі та без участі заявника. заяву підтримала, просить задовольнити .

Представник заінтересованої особи,в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Улянівка Кегичівського району Харківської області. Має статус потерпілого 4 категорії внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, так як постійно проживав та був зареєстрований в с.Прислуч Березнівського району Рівненської області з 20.02.1988 року по даний час, що знаходилось до 01.01.2015 року на території, яка відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю (категорії 4) згідно додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року №106 «Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно трудової книжки НОМЕР_1 , виданої 04.05.1984 року ОСОБА_1 в період з 03.11.1987 року по 31.10.1989 року працював в бурякорадгоспі Харківської області, територія якої не відноситься до радіоактивно забрудненої зони, з 01.02.1990 року по 11.03.2004 року працював в колгоспі Березнівського району, територія якого відносилась до зони посиленого радіологічного контролю до 01.01.2015 року.

Хоча заявник і працював в період з 03.11.1987 року по 31.10.1989 року в м.Харків, однак дані роботи були сезонними, і в період з 20.02.1988 року він вже проживав в с.Прислуч Березнівського району. Час від часу проходив лікування в Березнівській ЦРЛ, що підтверджується епікрізами. Даний факт зможуть підтвердити свідки.

Відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» початковою датою, що враховується для визначення статусу потерпілого від аварії на ЧАЕС є 01 липня 1986 року. А відповідно до п.4 ст.14 вказаного закону пільги і компенсації 4 категорії мають особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років.

Встановлення факту проживання в с.Прислуч Березнівського району Рівненської області в період з 20.02.1988 по 01.02.1990 року заявнику потрібно для того, щоб мати пільги відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, визначено перелік справ по встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Тобто у даній частині ст. 256 ЦПК України, ідеться про умови, за яких можливе встановлення інших юридичних фактів, крім тих, які перераховані у ч. 1 у порядку ст. 256 ЦПК. До таких умов віднесено:

1) встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права;

2) якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Вирішуючи питання про встановлення даних фактів, суд має виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України).

Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом, зокрема згідно з ч. 2 вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Аналогічна позиція викладена у п. 9 листа Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини.

Згідно вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Абзацом 2 вказаного пункту Постанови визначено, що наведений у ст. 273 ЦПК (на даний час ст. 315 ЦПК) перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.5,6,212-215,256-259ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с.Улянівка Кегичівського району Харківської області, постійно проживав у с. Прислуч Березнівського району Рівненської області в період з 20.02.1988 року по 01.02.1990 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії цього рішення..

Суддя: Мельничук Н. В.