КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

06 грудня 2022 року місто Київ.

Справа № 755/17783/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/13388/2022

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Желепи О. В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року (ухвалене у складі судді Гаврилової О. В., інформація щодо дати складання повного судового рішення відсутня)

у справі за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Київського міського центру зайнятості суму коштів матеріального забезпечення на випадок безробіття, надлишково виплачених за період з 19 листопада 2020 року по 20 грудня 2020 року у розмірі 9 373 грн 26 к.та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270 грн 00 к.

Не погоджуючись з таким рішенням ОСОБА_1 04 листопада 2022 року, згідно поштової відмітки, направив до Дніпровського районного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог позивача відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України, питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, передбаченому статтею 357 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 359 ЦПК України, питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Апеляційна скарга надійшла на адресу Київського апеляційного суду 23 листопада 2022 року, однак передана судді-доповідачу лише 28 листопада 2022 року, оскільки у зв`язку з масовими ракетними обстрілами російською федерацією території України 23 листопада 2022 року, пошкоджено значну частину критичної інфраструктури країни, в результаті чого по всій території України застосовуються аварійні відключення енергопостачання. Тому у Київському апеляційному суді 24 та 25 листопада 2022 року встановлено дистанційний режим роботи, крім того з метою забезпечення подальшого збереження та нормального функціонування системи, відключено сервери, які забезпечують функціонування та роботу суду.

Тому питання про відкриття провадження вирішується після відновлення роботи серверів необхідних для функціонування та роботи суду.

Проте, апеляційне провадження у даній справі не може бути відкрите з наступних підстав.

Заявник подав апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження та не порушує питання про його поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржуване рішення ухвалено 03 жовтня 2022 року, відповідач направив апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку 04 листопада 2022 року, тобто з пропуском строку на один день.

Заява про поновлення строку на апеляційне оскарження в матеріалах відсутня.

Оскільки, апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, а заява про поновлення процесуального строку не подавалася і не зазначалось про таке прохання в апеляційній скарзі, вона підлягає залишенню без руху для подачі належним чином оформленої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, так як можливість вирішення цього питання при відсутності такої заяви за власною ініціативою суду законом не передбачена.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху для подачі належним чином оформленої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Крім того, в тексті апеляційної скарги міститься клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, у зв`язку із війною та відсутністю можливості оплати судового збору.

Проте, суд не приймає вказані доводи, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відстрочення, розстрочення сплати судового збору на певний строк або звільнення від сплати такого є правом суду, а не обов`язком.

За змістом статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення за наявності хоча б однієї з таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або: 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до положень частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

У зв`язку із цим, питання, пов`язані із судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення сплати), необхідно вирішувати у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами апелянта щодо можливості оскаржити рішення суду, з другого боку.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», вбачається, що вимога сплати збору цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

У рішенні від 26.07.2005 у справі«Kniat v. Poland»ЄСПЛ указав на те, що при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору, про надання відстрочення чи розстрочення, національні суди повинні встановити реальний дохід (розмір заробітної плати, соціальних виплат, стипендії тощо) особи, чи наявне в неї рухоме та нерухоме майно, цінні папери, чи є в неї можливість розпоряджатися вказаним без значного погіршення власного фінансового стану.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути достатньо аргументовані.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Отже, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, який є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до ухвалення рішення у справі.

Однак ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження незадовільного майнового стану та неможливості сплати судовий збір за подання апеляційної скарги, відтак, у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити. Саме по собі посилання на війну та відсутність можливості оплати судового зборуне свідчить про те, що майновий стан скаржника унеможливлює його сплату у встановленому законом порядку та розмірі.

З огляду на зазначене, клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору належним чином не підтверджено, а тому не дає законних підстав для відстроченнясплати судового збору, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, сума судового збору становить - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Так, відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2 270 грн 00 к.

При зверненні з позовною заявою до суду першої інстанції позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 2 270 грн 00 к., таким чином за подання апеляційної скарги судовий збір, який підлягає до сплати, складає 3 405 грн 00 к. (3 405 * 150%)

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3 405 грн 00 к. на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду:

Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Солом.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026010

Код класифікації доходів бюджету 22030101

та надати до суду оригіналу квитанції про сплату вказаних коштів.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також у разі несплати судового збору, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, недоліки необхідно усунути в строк який не може перевищувати 5 днів з дня отримання даної ухвали.

Оскільки, вказані обставини перешкоджають розгляду справи в апеляційній інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Желепи О.В.

УХВАЛИВ

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2022 року - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків не більше 5-ти днів з дати отримання ухвали.

Недоліки необхідно усунути шляхом подачі апеляційному суду оригіналу документу про сплату судового збору та заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Попередити заявника, якщо у визначений судом строк він усуне недоліки своєї апеляційної скарги (подасть докази сплати судового збору), однак протягом зазначеного строку не подасть заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або вказані ним підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, йому буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

У разі не усунення недоліків до вказаного строку щодо надання доказів сплати судового збору, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута.

Суддя Желепа О.В.