Справа № 450/243/16-ц Провадження № 4-с/450/28/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Гев`як Ю.С.

за участі представника заінтересованої особи державного виконавця Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Гураль Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Пустомитівський відділ державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) на бездіяльність органу державної виконавчої служби (державного виконавця_, зобов`язання усунути порушення (поновити порушене право заявника),-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області із скаргою, в якій просить відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду із скаргою та поновити строку звернення до суду із цією скаргою; визнати протиправною бездіяльність Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) у зв`язку із відмовою зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника від 29.08.2016 року ВП № 51998161, індексний номер обтяження 31843310, зареєстрований 12.10.2016 року; зобов`язати Пустомитівський відділ державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) усунути порушення (поновити порушене право) шляхом зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника від 29.08.2016 року ВП № 51998161, індексний номер обтяження 31843310, зареєстрований 12.10.2016 року.

Свою скаргу мотивує тим, що 09.06.2021 року з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна йому стало відомо про те, що 12.10.2016 року Пустомитівським відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області на підставі постанови виконавчої служби про арешт майна боржника від 29.08.2016 року ВП № 51998161, зареєстровано арешт на все нерухоме майно боржника (індексний номер обтяження 31843310). 10.06.2021 року скаржник звернувся до державної виконавчої служби із заявою про надання інформації про наявні виконавчі провадження та скасування арешту з них. Листом від 12.07.2021 № 09-26/25118 орган державної виконавчої служби повідомив скаржника, що на виконанні перебувало ряд виконавчих проваджень щодо нього, зокрема, ВП № 48145321 та ВП № 51998161, за якими на підставі ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про повернення виконавчих документів стягувачу. Також відділ повідомив, що відсутні підстави для скасування арешту. 10.08.2021 року скаржник звернувся до державної виконавчої служби із заявою про надання копій документів виконавчих проваджень ВП № 48145321 та ВП №51998161 та рахунків для сплати коштів за цими провадженнями. В грудні 2021 року скаржник отримав дві відповіді від 26.08.2021 року та від 06.12.2021 року, в яких зазначено, що ВП №48145321 та ВП № 51998161 знищено у зв`язку з закінченням терміну зберігання, а також надав реквізити рахунків для перерахування коштів, що були предметом стягнення у зазначених виконавчих провадженнях. Щодо зняття арешту з нерухомого майна скаржнику було відмовлено з посиланням на відсутність підстав, та повідомлено, що в інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. 08.03.2022 року не погоджуючись з позиціє виконавчої служби, звернувся до виконавчої служби із скаргою. Однак станом на 27.04.2022 року жодної відповідь не отримав, тому звернувся до суду із скаргою про скасування арешту, однак ухвалою від 04.05.2022 року таку скаргу було повернуто без розгляду. 17.05.2022 року отримано відповідь від державної виконавчої служби на його скаргу від 08.03.2022 року, з якої вбачається, що відсутні підстави для зняття арешту з майна. Таким чином, вважає, що державний виконавець приймаючи рішення про закінчення виконавчого провадження та його знищення не виконав належним чином своїх обов`язків, оскільки не вирішив питання про зняття арешту з майна боржника, що обмежує його право на вільне розпорядження майном, а повідомлення про необхідність погашення заборгованості за виконавчими листами, які не перебувають на виконанні відділу, на думку скаржника, не заслуговує на увагу та є порушенням його прав. На підставі наведеного, просить скаргу задоволити.

Представник скаржника в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином.

В судове засідання з`явилася державний виконавець, яка заперечили, що задоволення скарги, просила в задоволенні такої відмовити, оскільки боргові зобов`язання боржником не виконанні.

Представник заінтересованої особи АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився.

З врахуванням вимог ч. 2 ст. 451 ЦПК України, суд вважає, за можливе розглянути скаргу у відсутності скаржника та його представника.

Заслухавши пояснення представника заінтересованої особи, дослідивши подані сторонами письмові докази по справі, суд приходить, до наступного висновку :

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України, визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Аналогічна норма міститься в ч. 5 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження».

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

За змістом вимог ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

ОСОБА_1 звертаючись до Пустомитівського районного суду Львівської області 31.05.2022 року із даною скаргою та заявив клопотання про поновлення строку звернення, яке обґрунтовував тим, що строк подачі даної скарги слід обчислювати з 26.04.2022 дати спливу 45-денного строку з моменту отримання Пустомитівським відділом державної виконавчої служби його скарги від 08.03.2022. Також зазначає, що 17.05.2022 року отримав відповідь виконавчої служби на свою скаргу від 08.03.2022 року. Окрім того вказує, що строк подачі скарги, слід обчислювати з 16.05.2022 року дати отримання ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.05.2022 року або з 17.05.2022 року отримання відповіді від державної виконавчої служби. Вважає, що причини пропуску, є поважними. Окрім того вважає, що якщо зазначений строк розпочався 16.05.2022 року або 17.05.2022 року, то такий ним не пропущений.

Проаналізувавши покликання скаржника на поважні причини пропуску строку звернення до суду із скаргою, суд вважає, що такий пропущено не з поважних причин, оскільки з матеріалів скарги вбачається, що Пустомитівський відділ державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) у листі від 12.07.2021 № 09-26/25118 повідомив ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для зняття арешту, накладеного на все його майно.

Як вбачається із змісту скарги, ОСОБА_1 отримав вказаний лист і, не погоджуючись із позицією, викладеною у ньому, 10.08.2021 року звернувся із заявою до Пустомитівський відділ державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в якій просив зняти арешт та надати інформацію з приводу виконавчих проваджень.

18.11.2021 року ОСОБА_1 подав скаргу до Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), що ненадання відповіді на його заяву від 10.08.2022 року.

В скарзі ОСОБА_1 зазначає, що ним отримана відповідь на його заяву від 10.08.2021 року та скаргу від 18.11.2021 року, в грудні місяці 2021 року.

08.03.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) із скаргою про заняття арешту з майна.

В скарзі ОСОБА_1 зазначає, що ним отримана відповіді на його скаргу від 08.03.2022 року 17.05.2022 року.

Також ОСОБА_1 звертався до Пустомитівського районного суду Львівської області 03.05.2022 року із аналогічною скаргою, однак така ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.05.2022 року, повернута без розгляду у відповідності до вимог ч. 2 ст. 183 ЦПК України.

Таким чином проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявником не доведено неможливості подання ним даної скарги до суду в межах десятиденного строку з дня, коли він дізнався про порушення його прав, тобто з дня отримання ним відповіді на перше його звернення, а саме листа Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 12.07.2021 № 09-26/25118 про відмову зняти арешт, накладений на майно.

Надані заявником докази на підтвердження своєї скарги у своїй сукупності не доводять твердження заявника про поважність пропуску ним строку звернення із скаргою.

Тому з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що скаргу, подану із пропуском строку встановленого ч. 5 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» та статтею 449 ЦПК України, який на думку суду не підлягає поновленню, оскільки не доведено поважність його пропуску, тому в задоволенні клопотання про поновлення строку для звернення із скарго, слід відмовити та у відповідності до вимог ст. 126 ЦПК України скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Пустомитівський відділ державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) на бездіяльність органу державної виконавчої служби (державного виконавця), зобов`язання усунути порушення (поновити порушене право заявника), залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 127, 447, 449 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку звернення із скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Пустомитівський відділ державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) на бездіяльність органу державної виконавчої служби (державного виконавця).

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Пустомитівський відділ державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) на бездіяльність органу державної виконавчої служби (державного виконавця,- залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 02.11.2022 року.

СуддяН. Б. Добош