Провадження № 2/127/5832/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2022 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Романюк Л. Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору другого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький (21050 м. Вінниця, вул. Соборна, 15А) про звільнення від сплати заборгованості по аліментам на малолітню дитину,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам на малолітню дитину. Позов мотивовано тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2013 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.05.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

06.08.2013 року було отримано виконавчий лист №127/12559/13-ц виданий Вінницьким міським судом Вінницької області.

Проте, до примусового виконання вказаний лист звернено не було, так як сторони з`ясували свої сімейні стосунки, примирилися і продовжували спільно проживати, вести спільне господарство, разом піклуватися про єдину дочку та виховувати її.

Весь цей час і до 2020 року у сторін був спільний бюджет, всі кошти які зароблялися витрачалися разом на сімейні потреби.

На той час всі разом проживали у квартирі позивача за адресою: АДРЕСА_3 до жовтня 2018 року.

В жовтні 2018 року до сторін звернувся дід позивача ОСОБА_5 з проханням, аби сторони здійснили за ним догляд. Сторони порадившись, погодились перебратися проживати до спадкодавця і доглядати його, зважаючи на те, що ще в 2013 році покійний склав заповіт на квартиру на дочку сторін.

30.07.2020 року у цивільній справі № 127/32451/19 за позовом ОСОБА_4 до батька позивача ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування, Вінницьким міським судом Вінницької області було ухвалено рішення про відмову ОСОБА_4 в позові до ОСОБА_1 про усунення від спадкування.

У вказаному рішенні судом встановлено, що «спадкодавець під час хвороби був забезпечений необхідними формами догляду сином відповідача ОСОБА_1 та позивачем ОСОБА_4 , оскільки останні в жовтні 2018 року переїхали до нього проживати з метою здійснення за ним догляду».

Сама відповідачка повідомила суду, що матеріально було важко здійснювати догляд, її зарплата складала 10 000, 00 грн., ОСОБА_1 12-13000,00 грн., дохід від здачі в оренду житла 3700,00 грн., що підтверджується договором оренди житлового приміщення по АДРЕСА_3 .

Тобто, судом було встановлено факт спільного проживання сторін та їх дочки в квартирі спадкодавця та ведення спільного господарства за адресою: АДРЕСА_4 .

Крім того, факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету підтверджується тим, що сторонами за спільні кошти придбано два автомобілі, які за спільною домовленістю були зареєстровані на ім`я ОСОБА_4 .

Даний факт знайшов своє відображення у рішенні Вінницького міського суду Вінницької області від 18.10.2021 року у справі № 127/20959/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

Крім того, ОСОБА_4 з 11.06.2012 року по 18.04.2015 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_7 , до досягнення нею трирічного віку. Відповідачка не мала засобів для існування, отримуючи лише державну допомогу на догляд за дитиною, що підтверджується витягом з наказу № 34-0 від 05.06.2012 року.

28.09.2020 року шлюб було розірвано за ініціативи ОСОБА_4 .

З січня 2020 року позивач почав проживати окремо від сім`ї, дочка залишалася проживати разом зі своєю матір`ю.

З січня 2020 року позивач почав добровільно, щомісячно, сплачувати аліменти на утримання дочки, що підтверджується квитанціями приватбанку.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 62662231 від 13.10.2021 року виданого Другим відділом державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 13.10.2021 року за № 72530/18.24-25/4 заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 становить 110 719,43 грн.

Просив суд, звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам за період з 28.05.2013 року по 04.10.2016 року та з 05.10.2016 року по 31.12.2019 року присуджених рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2013 року, стягнути судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 , кожен окремо, позовні вимоги підтримали за обставин викладених в справі, просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала, щодо задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись вчасно та належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника третьої особи, на підставі наявних у справі матеріалів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що він є товаришем і сусідом ОСОБА_9 . Він був на сімейних святах останніх, де панував мир і злагода. Йому не відомо про стянення аліментів ОСОБА_4 з ОСОБА_1 .. Весь час останні були разом, вели спільне господарство до їх розлучення в 2020 році.

Аналогічні покази дала свідок ОСОБА_10 , яка також є сусідкою сторін, проживала в сусідній квартирі через стінку.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що є дідусем позивача, восени 2018 року сторони переїхали доглядати за його братом всією сім"єю. ОСОБА_1 як голова сім"ї піклувався за родину і як міг забезпечував її матеріально. Його покійний брат, в квартирі якого останнім часом проживала сім"я позивача, віддав всі свої заощадження в розмірі 180 000 грн., за які в подальшому було придбано ОСОБА_4 автомобіль. Даний автомобіль було пригнано його сином зі США, де останній проживає.

Вислухавши думку учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2013 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.05.2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.09.2020 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.11-12).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.10.2021 року встановлено, що сторонами за спільні кошти придбано два автомобілі, які за спільною домовленістю були зареєстровані на ім`я ОСОБА_4 (а.с.13-14).

30.07.2020 року у цивільній справі № 127/32451/19 за позовом ОСОБА_4 до батька позивача ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування, Вінницьким міським судом Вінницької області було ухвалено рішення про відмову ОСОБА_4 в позові до ОСОБА_1 про усунення від спадкування.

У вказаному рішенні судом встановлено, що «спадкодавець під час хвороби був забезпечений необхідними формами догляду сином відповідача ОСОБА_1 та позивачем ОСОБА_4 , оскільки останні в жовтні 2018 року переїхали до нього проживати з метою здійснення за ним догляду» (а.с.15-20).

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження №62662231 від 28.07.2020 року, виконавчий лист № 127/12559/13-ц виданий 08.08.2013 року (а.с.30).

Відповідно до акту № 749 від 29.09.2020 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та спільна дитина ОСОБА_7 проживали з жовтня 2018 року по грудень 2019 року за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.34).

Відповідно до акту № 616 від 22.09.2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (без реєстрації) проживали за адресою: АДРЕСА_3 , з квітня 2012 року по жовтень 2018року (а.с.35).

У позовній заяві ОСОБА_4 про розірвання шлюбу від 19.08.2020 року вказала, що з грудня 2019 року вже не проживає разом з ОСОБА_1 та не підтримує шлюбні відносини (а.с.21).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 62662231 від 13.10.2021 року виданого Другим відділом державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 13.10.2021 року за № 72530/18.24-25/4 заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 становить 110 719,43 грн. (а.с.25-26).

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відповідно до п.17постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Частина 1статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннямист.273СК України встановлено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених устаттях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

У цьому зв`язку суд зазначає, що в ході розгляду справи достовірно встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2013 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 було стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 з 28.05.2013 року.

Однак, як вказано у позовній заяві про розірвання шлюбу від 19.08.2020 року ОСОБА_4 вказала, що з грудня 2019 року вже не проживає разом з ОСОБА_1 та не підтримує шлюбні відносини.

В свою чергу виконавчий лист № 127/12559/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 аліментів видано 06.08.2013 року (а.с.31).

Виконавче провадження по виконавчому листу № 127/12559/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 аліментів відкрито 28.07.2020 року.

Судом встановлено, що в період 2018 2019 років сторонами спільно було придбано два автомобілі, що підтверджується рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.10.2021 року.

Крім того, у рішенні Вінницького міського суду Вінницької області вказано, що сторони переїхали до спадкодавця з жовтня 2018 року по 17.04.2019 року (а.с.16), також зазначено, що наявне рішення суд про стягнення з її чоловіка та сина відповідача у справі ОСОБА_12 аліментів, однак вона не пред`являла це рішення до примусового виконання, оскільки ОСОБА_12 надає кошти на утримання дитини добровільно(а.с.16).

Вирішуючи вимоги позивача про його звільнення від сплати заборгованості по аліментам, суд виходить з положень ч.2ст.197 СК України, згідно яких за позовом платника аліментів, суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Відповідно, лише за наявності вищевказаних обставин: тяжкої хвороби або інших обставин, що мають істотне значення, та пов`язаність хвороби або такої іншої обставини з виникненням заборгованості, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Наведена норма закону не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 2постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбаченихст.197СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Відповідно до ч.3ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вище викладене, позивачем доведено, що з вересня 2013 року по 31.12.2019 року сторони проживали разом, вели спільне господарство, утримували дитину, а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме з 01.09.2013 року, оскільки як зазначив сам позивач він дійсно пару місяців до вересня 2013р. не проживав разом з ОСОБА_4 однією сім"єю, а тому даний період з 28.05.2013 р. по 01.09.2013 р. необхідно виключити з періода звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам.

Керуючись ст.197, 273 СК України, ст. 12,13,81,141,258,259,280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору другого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький (21050 м. Вінниця, вул. Соборна, 15А) про звільнення від сплати заборгованості по аліментам на малолітню дитину - задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам за період з 01.09.2013 року по 04.10.2016 року та з 05.10.2016 року по 31.12.2019 року присуджених рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1107,20 грн. судового збору.

В решті позовних відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 08.12.2022 року.

Суддя: