Номер провадження: 22-ц/813/1086/22
Справа № 520/8689/17
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

23.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

з участю секретаря Шлапак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної судової психолого-психіатричної експертизи, -

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Київська державна нотаріальна контора у місті Одесі про визнання недійсним заповітів, визнання недійсним шлюбу та визнання права власності на частку майна в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24 січня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 залишені без розгляду.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволений частково.

Визнаний недійсним заповіт від 03.10.2006р., складений ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , який було посвідчено ОСОБА_5 , державним нотаріусом Першої Одеської нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за №7-2792.

Визнаний недійсним заповіт від 02.03.2007р., складений ОСОБА_4 на користь онучки ОСОБА_1 , який було посвідчено ОСОБА_6 , державним нотаріусом Першої Одеської нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за №1-109.

Визнаний недійсним шлюб, укладений 01 лютого 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , який було зареєстровано Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис № 24.

У задоволенні позову в частині визнання за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини домоволодіння у будинку АДРЕСА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду в частині задоволення позовних вимог, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог повністю, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В частині відмови у визнанні за ОСОБА_2 права власності на 2/3 частини домоволодіння у будинку АДРЕСА_1 рішення суду не оскаржується.

Під час розгляду справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про призначення повторної експертизи, в якому просить призначити повторну судову психолого-психіатричну експертизу.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_1 зазначила, що була протиправно позбавлена можливості заявити клопотання про призначення повторної експертизи у суді першої інстанції.

Учасники справи про призначене судове засідання на 23 листопада 2022 року були сповіщені належним чином.

Заяв, або клопотань про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим розглянути клопотання у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, явка яких не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи клопотання про призначення повторної експертизи, дійшла до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частини третьої статті 12 та частин першої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Пунктом 6 частини другої статті 356 ЦПК України передбачено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції визначені у статті 367 ЦПК України, відповідно до яких суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина друга). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина третя).

Аналіз зазначених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від особи, яка подає такий доказ, тягар доведення яких покладений на учасника справи.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року в справі № 369/7772/15-ц зазначено, що тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої-третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції. Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип процесуальної рівності сторін передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (рішення від 27 жовтня 1993 року у справі «Домбо Бехеєр проти Нідерландів»).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07 червня 2018 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_7 у справі була призначена судова психолого-психіатрична експертиза виконання якої було доручено експертам комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я». На час виконання даної експертизи провадження у справі було зупинено.

Після проведення експертизи, 29 січня 2019 року до суду надійшов висновок судово-психіатричної експертизи № 438 складений 01.11.2018 року разом з матеріалами справи.

Доводи клопотання з приводу того, що ОСОБА_1 була протиправно позбавлена можливості заявити клопотання про призначення повторної експертизи у суді першої інстанції, колегією суддів не приймається, оскільки 07 червня 2018 року, в судовому засіданні під час розгляду клопотання про призначення експертизи був присутній представник ОСОБА_1 - ОСОБА_8 , який не був позбавлений можливості надати клопотання про призначення експертизи та поставити на вирішення суду свої питання, однак не скористався наданим йому правом.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що докази, які містяться в матеріалах справи, є достатніми для вирішення порушених скаржником питань.

Керуючись ст. 367, 381, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної судової психолого-психіатричної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий______________________________________О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра