Номер провадження: 22-ц/813/8196/22
Справа № 504/3538/21
Головуючий у першій інстанції Вінська Н. В.
Доповідач Полікарпова О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

12.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі

головуючого судді Полікарпової О.М.,

суддів: Базіль Л.В., Воронцової Л.П.,

за участю секретаря Кузьміч Г.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника АТ «Райффайзен Банк» Звєзділіної-Полішко Анастасії Дмитрівни на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 вересня 2022 року по цивільній справі за позовом АТ «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 , Державного реєстратора прав на нерухоме майно Бахової Вікторії Іванівни про визнання протиправним, скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити реєстраційні дії,

встановив

28 вересня 2021 року АТ «Райффайзен Банк» звернулося до суду з позовом, у якому просило:

визнати за АТ «Райффайзен Банк» обтяження речових прав у вигляді іпотеки та заборони на нерухоме майно - житловий будинок під АДРЕСА_1 та земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0535, що є предметом Договору іпотеки, реєстраційний номер іпотеки 2012, посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Чос О.П., 23 червня 2006 року, реєстраційний номер № 2013 заборони відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер № 2014 забороні відчуження земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0535;

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Юридичного Департаменту Одеської міської ради Бахової Вікторії Іванівни від 29 липня 2021 року № 59551995 про відмову у держаній реєстрації прав та їх обтяжень;

Визначити порядок виконання рішення у наступний спосіб:

зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Юридичного Департаменту Одеської міської ради усунути порушення шляхом вчинення реєстраційних дій щодо реєстрації первинного реєстраційного запису про заборону на нерухоме майно в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта обтяження - житловий будинок під АДРЕСА_1 ;

зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Юридичного Департаменту Одеської міської ради усунути порушення шляхом вчинити реєстраційні дії щодо реєстрації первинного реєстраційного запису про заборону на нерухоме майно в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта обтяження- земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0535 яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Юридичного Департаменту Одеської міської ради усунути порушення шляхом вчинити реєстраційні дії щодо реєстрації первинного реєстраційного запису про іпотеку на нерухоме майно в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта обтяження- житловий будинок під АДРЕСА_1 та земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0535, що є предметом Договору іпотеки, реєстраційний номер іпотеки 2012, посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Чос О.П., 23 червня 2006 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23 червня 2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк» та громадянином Російської Федерації ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 014/0049/81/57909.

З метою забезпечення виконання зобов`язань, що витікають із умов Кредитного договору № 014/0049/81/57909, 23 червня 2006 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір згідно умов якого ОСОБА_2 передав в іпотеку банку нерухоме майно: житловий будинок який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку на якій розташований вищезазначений житловий будинок. У зв`язку із посвідченням Іпотечного Договору приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Чос О.П., 23 червня 2006 року було накладено заборону відчуження зазначеного в Іпотечному договорі житлового будинку під АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 зареєстровано в реєстрі № 2013 , а також накладено заборону відчуження земельної ділянки під АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 яку зареєстрована в реєстрі №2014.

25.09.2012 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі № 2/1522/8441/11 визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0535; визнано недійсним договір іпотеки від 23.06.2006 року., посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Чос.О.П. та зареєстрований в реєстрі за № 2012, укладений між АППБ «Аваль» та ОСОБА_2 та скасовано накладені у зв`язку з посвідченням іпотечного договору заборони відчуження.

18.09.2020 року, постановою Апеляційного суду Одеської області по справі 2/1522/8441/11 задоволена апеляційна скарга АТ «Райффайзен Банк Аваль» та заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі 2/1522/8441/11 від 25 вересня 2012 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Таким чином, рішення суду, яке було підставою для виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону на нерухоме майно скасовано.

Проте, на звернення представника АТ «Райффайзен Банк» про державну реєстрацію обтяження», державним реєстратором необґрунтовано відмовлено виконані постанови Апеляційного суду від 18.09.2020 року, про що надано рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 29.07.2021 р. № 59551995. Державним реєстратором відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень на підставі п. 4 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якої у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Позивач вважає, що реєстратором неправомірно відмовлено у вчиненні реєстраційних дій, чим порушено права АТ «Райффайзен Банк» на обтяження майна, наданого в іпотеку.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним, скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити реєстраційні дії відмовлено.

14 вересня 2022 року представник АТ «Райффайзен Банк» Звєзділіна-Полішко А.Д., не погоджуючись із наведеним рішенням, звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просила оскаржуване рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги.

Однак, в судовому засіданні було з`ясовано, що дана справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, виходячи з таких підстав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до частини першої, другої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

За змістом статті 265 ЦПК України рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

У резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема: висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог. Висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення).

Відповідно до статей 269 - 271 ЦПК України після проголошення судового рішення суд, що ухвалив його, не може, як правило, сам скасувати або змінити власне рішення. Тому, за загальним правилом, допущені недоліки судового рішення виправляються судом вищої інстанції. Проте суд має ряд повноважень, передбачених цими положеннями, з усунення недоліків ухвалених ним рішень. Такими повноваженнями є виправлення описок та арифметичних помилок в судовому рішенні, ухвалення додаткового рішення або його роз`яснення.

Згідно пункту 1 частини першої статті 270 ЦК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Додаткове рішення суду, ухвалене у порядку статті 270 ЦПК України є невід`ємною частиною основного рішення у справі по суті спору та не може існувати окремо від нього.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом, АТ «Райффайзен Банк» пред`явило три позовні вимоги немайнового характеру, а саме: про визнання за банком обтяження речових прав у вигляді іпотеки та заборони на нерухоме майно, про визнання протиправним, скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити реєстраційні дії.

За змістом оскаржуваного рішення, суд першої інстанції, відмовивши у задоволенні вказаних позовних вимог, зазначив у вступній та резолютивній частині рішення лише вимоги про визнання протиправним, скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити реєстраційні дії. При цьому не вирішені позовні вимоги про визнання за банком права обтяження речових прав у вигляді іпотеки та заборони на нерухоме майно.

Згідно із частиною третьою статті 365 ЦПК України якщо під час вивчення матеріалів справи суд виявить нерозглянуті зауваження на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами, нерозглянуті письмові зауваження щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника АТ «Райффайзен Банк» Звєзділіної-Полішко Анастасії Дмитрівни на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 вересня 2022 року необхідно повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення щодо заявлених позовних вимог у справі, які не вирішені в оскаржуваному судовому рішенні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 270, 365, 381 ЦПК України, апеляційний суд

постановив

Цивільну справу №504/3538/21 за позовом АТ «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 , Державного реєстратора прав на нерухоме майно Бахової Вікторії Іванівни про визнання протиправним, скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити реєстраційні дії повернути до Комінтернівського районного суду Одеської області для вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення до рішення суду від 11 вересня 2022 року протягом десяти днів з моменту надходження справи до суду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 19.12.2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду Полікарпова О.М.

Базіль Л.В.

Воронцова Л.П.