Справа № 604/1442/21
Провадження № 2/604/132/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в сел. Підволочиськ в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробізнес» (юридична адреса: с. Токи, Тернопільський район, Тернопільської області, ), третя особа - ОСОБА_2 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кучерук Т.М. звернувся в суд із позовною заявою до ТзОВ «Агробізнес» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що 07 серпня 2021 року о 13 год 30 хв на автодорозі Рівне Хмельницький, в м. Шепетівка водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ТзОВ «Агробізнес», не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Про настання страхового випадку було повідомлено ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», якою було застраховано цивільну відповідальність ТзОВ «Агробізнес» та яка перерахувала на рахунок позивача страхове відшкодування у сумі 45549,39 грн. Разом із цим, позивач, вважаючи, що понесені ним збитки є більшими ніж отримані страхові відшкодування, звернувся до ФОП ОСОБА_3 з метою визначення вартості матеріального збитку транспортного засобу позивача. Проведеною оцінкою автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок пошкодження цього автомобіля складає 84465,03 грн, що на 38915,64 грн більше, ніж отримані страхові відшкодування. Тому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у сумі 38915,64 грн. Крім того, у позивача констатували наявність тілесних ушкоджень, а пошкодження транспортного засобу призвело до порушення нормального ритму життя позивача, тривалий час останній відчував сильне душевне хвилювання, йому довелось займатися такими неприємними для нього справами як виклик евакуатора, робота з юристами, пошук спеціалістів товарознавців. У зв`язку із наведеним позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 30000 грн, а також витрати, пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 10 січня 2022 року відкрито провадження у цій справі, розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 26 травня 2022 року у справі призначено автотоварознавчу експертизу, на час якої провадження зупинено.

08 вересня 2022 року ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області провадження у справі поновлено у зв`язку з отриманням висновку експерта.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 09 листопада 2022 року закрито підготовче провадження у цій справі та справу призначено до судового розгляду.

У відзиві на позов та поданих до суду письмових дебатах, представник відповідача - адвокат Бойчук В.І. позовні вимоги визнав частково: щодо матеріальної шкоди в сумі 19348,54 грн, щодо моральної шкоди в сумі 3000 грн, витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн. У відзиві покликається на норми ст. 1194 ЦК України, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», судову практику. Щодо моральної шкоди зазначає, що заявлений розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості, справедливості та є завищеним, таким, що має за мету безпідставне збагачення. Звертає увагу на те, що при визначенні розміру моральної шкоди потрібно взяти до уваги факт підписання позивачем Європротоколу, який передбачає обмеження розміру страхової виплати у 50000 грн, а тому підписуючи Європротокол позивач повинен був розуміти наслідки такої дії, та існуючі обмеження. Крім того, звертає увагу, що договір про надання правової допомоги від 16.09.2021 р. не містить умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни гонорару адвоката.

У відповіді на відзив представник позивача адвокат Кучерук Т.М. зазначив, що заперечення, викладені у відзиві не визнають та наполягають на задоволенні позову.

Позивач та відповідач, будучи повідомленими про дату і час судового розгляду, в судове засідання не прибули. Представники сторін подали заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача вимоги повністю підтримав, представник відповідача позов визнав частково.

Третя особа - ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, у судовому засіданні 23.11.2022 року надав пояснення, в яких зазначив, що працюючи водієм у ТзОВ «Агробізнес», вчинив ДТП за участі автомобіля під його керуванням та Volkswagen, оскільки при виїзді з заправки через фуру він не помітив його. На місце ДТП викликали поліцейських, з`ясовували чи не було травмованих, та за спільною ініціативою склали Європротокол, була усна домовленість про відшкодування. ОСОБА_2 дав ОСОБА_1 1000 грн на оплату послуг евакуатора. Скарг на здоров`я від відповідача він не чув. Після того випадку вони між собою не спілкувалися.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) встановлено, що 07 серпня 2022 о 13 годині 30 хвилин в м. Шепетівка на втомобільній дорозі Рівне-Хмельницький сталася ДТП за участю автомобіля «Мерседес 308 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 (власник ТОВ «Агробізнес») та транспортним засобом «Фольцваген Пасат Б4», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав. Такі обставини сторонами в судовому засіданні не заперечувалися. У цьому повідомленні зазначено, що шкода життю та здоров`ю не заподіяна.

На момент вчинення ДТП ОСОБА_2 працював водієм автотранспортних засобів Шепетіського РСП ТОВ «Агробізнес», що підтверджується матеріалпми справи.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР.204799312 від 05.07.2021 року, страхувальником за яким є ТОВ «Агробізнес» та забезпеченим транспортним засобом - «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , страхова сума відшкодування у разі заподіяння шкоди життю і здоров`ю потерпілого становить 260000 грн, у разі спричинення шкоди майну 130000 грн.

Згідно платіжного доручення №0061721 від 14 вересня 2021 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» перерахувало ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 45549,39 грн.

Відповідно до звіту №410.21К про оцінку автомобіля VW PASSAT реєстраційний номер НОМЕР_2 від 03 вересня 2021 року, виконаного «ФОП ОСОБА_3 » на замовлення позивача, матеріальна шкода, заподіяна власнику автомобіля VW PASSAT реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 84465, 03 грн.

Як вбачається із звіту №413.21К про оцінку автомобіля VW PASSAT реєстраційний номер НОМЕР_2 від 03 вересня 2021 року, виконаного «ФОП ОСОБА_3 » на замовлення позивача, ринкова вартість вказаного транспортного засобу, з урахуванням пошкоджень наявних після ДТП, виходячи з наданих замовником вихідних даних, складає 7568,40 грн.

Згідно висновку про розрахунок визначення заподіяної шкоди завданої власнику КТЗ №43/09/21 від 05 вересня 2021 року, виконаного ОСОБА_5 на замовлення ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», ринкова вартість аварійоного (пошкодженого) КТЗ «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 на дату розрахунку складає 26185,05 грн. Заподіяна шкода, згідно ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» становить 48149,39 грн.

Відповідно до звіту №354.21Е_SOS_-60 автотоварознавчого дослідження автомобіля VOLSWAGEN Passat реєстраційний номер НОМЕР_2 , виконаного на замовлення ПрАТ «СК «ПЗУ Україна`вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля VOLSWAGEN Passat реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП становить 74334, 44 грн.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі №604/1442/21 від 02 вересня 2022 року №1718/1719/22-26, ринкова вартість транспортного засобу VOLSWAGEN Passat, д.р.н. НОМЕР_2 , до ДТП 07 серпня 2022 року, з урахуванням середньостатистичного пробігу складає 95381,14 грн. Ринкова (залишкова) вартість транспортного засобу VOLSWAGEN Passat, д.р.н. НОМЕР_2 , після ДТП 07 серпня 2022 року складає 19567,10 грн.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких в учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є Закон №1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (стаття 2).

За змістом зазначеного Закону (статті 9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2статті 1187 Цивільного кодексу України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно достатті 1192 Цивільного кодексу України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Отже, страховик (ПрАТ Страхова компанія «ПЗУ Україна») за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоду, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема, правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно пункту 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як встановлено судом, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» перерахувало відповідачу страхове відшкодування в сумі 45549,39 грн, яке розраховане на підставі висновку про розрахунок визначення заподіяної шкоди завданої власнику КТЗ №43/09/21 від 05 вересня 2021 року.

В силу вимог ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок із виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика в останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

При визначенні суми матеріальної шкоди, яку слід стягнути із відповідача на користь позивача, суд виходить із ринкової вартості транспортного засобу VOLSWAGEN Passat, д.р.н. НОМЕР_2 , до ДТП 07 серпня 2022 року, - 95381,14 грн та розміру залишкової вартості цього транспортного засобу після ДТП - 19567,10 грн, які зазначені у висновку експерта №1718/1719/22-26 від 02 вересня 2022 року, а також враховує виплачене страхове відшкодування в сумі 45549,39 грн, та вважає за необхідне стягнути 30264,65 грн.

Суд звертає увагу, що представником відповідача в судовому засіданні заперечувалися надані позивачем звіти №410.21К та №413.21К про оцінку автомобіля VW PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , від 03 вересня 2021 року, які виконані «ФОП ОСОБА_3 », та за його клопотанням судом призначалася транспортно-товарознавча експертиза, за результатами якої експертом встановлена вища ринкова вартість транспортного засобу VOLSWAGEN Passat, д.р.н. НОМЕР_2 , до ДТП 07 серпня 2022 року, ніж зазначена у звіті №410.21К. Разом з тим, при визначенні розміру шкоди суд за межі позовних вимог не вийшов, а тому вважає за доцільне при розрахунку стягнення враховувати експертну оцінку. Заперечення щодо експертного висновку №1718/1719/22-26 від 02 вересня 2022 року сторонами не висловлювалося.

Відтак, суд вважає, що із ТОВ «Агробізнес» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 30264,65 грн матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає наступне.

Позивач вказав, що завдана йому моральна шкода полягає у порушенні нормального ритму життя у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, тривалому сильному душевному хвилюванні, йому довелося займатися такими неприємними для нього справами як виклик евакуатора, робота з юристами, пошук спеціаліста-товарознавця. На це він витратив багато зусиль, а тому моральну шкоду оцінює в 30000 гривень.

Разом з цим, позивач зазначає в позовній заяві, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в нього порушився стан здоров`я. Відповідно до травм карти, виданої КНП «Ізяславська міська багатопрофільна лікарня» Ізяславської міської ради від 04 серпня 2021 року, у ОСОБА_1 діагностовано забій лівого колінного суглоба. Вказане тілесне ушкодження, зі слів ОСОБА_1 , отримані внаслідок ДТП, що трапилося 07 серпня 2021 року о 13 год 40 хв.

Слід відзначити, що згідно п. 3 Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), підписаного обома сторонами, зазначено про відсутність шкоди, заподіяної життю та здоров`ю, навіть якщо незначна. Наявність шкоди заподіяної життю та здоров`ю є перешкодою для складення Європротоколу. Попри це, позивач його підписав, тим самим заперечив наявність будь-якої шкоди здоров`ю.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відпов ідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Цей же ж Закон у статті 9 визначає страхову суму як грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Постановою Пленуму ВС України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», роз`яснено (п.5), що суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, за яких обставин і якими діями вони завдані, яким є ступінь вини заподіювана, в якій грошовій сумі потерпілий вказує на пов`язані з ними втрати та з чого при цьому виходить.

Згідно роз`яснень, даних у пункті 9 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України із змінами, внесеними постановою №5 від 25.05.2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.

Згідно роз`яснень, наданих Пленумом ВС України, моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, при настанні інших негативних наслідків.

Беззаперечно, що позивач, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та додаткових клопотів з цього приводу, переніс душевні страждання та фізичний дискомфорт, що було порушенням його звичного ритму життя. Тому йому дійсно було спричинено моральну шкоду.

Разом з тим, суд враховуючи обставини, при яких позивачу була спричинена моральна шкода, глибину, тяжкість його моральних страждань, а також, виходячи з частового визнання позову відповідачем, та із засад розумності і справедливості, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 3000 грн, оскільки саме така сума, на думку суду, буде відповідати глибині душевних та фізичних страждань позивача, та саме така сума буде відповідати принципам розумності та справедливості.

Крім того, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача судові витрати.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат, представник позивача надав договір про надання правничої (правової) допомоги від 19 вересня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Кучеруком Тарасом Миколайовичем. До вказаного договору додано розрахунок суми гонорару (вартості послуг) за надану правничу допомогу зі складання позовної заяви в сумі 10000 грн.

Так, згідно розрахунку суми гонорару (вартості послуг) за надану правничу допомогу зі складання позовної заяви ОСОБА_1 отримав правничу допомогу в наступному обсязі: зустріч з клієнтом, вивчення наданих клієнтом матеріалів, надання консультації щодо суті спору, необхідних документів для підготовки позову - 04 години, 1200 грн; пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах - 04 години, 1200 грн; зустріч з клієнтом, прийняття додаткових документів для складання позову, обговорення способу захисту порушених прав клієнта - 02 години, 600 грн; зустріч з клієнтом для надання консультацій щодо порядку проведення експертизи, юридичного супроводу проведення експертизи 9,3 години, 2800 гривень; складання позовної заяви 10 годин, 3000 гривень; оформлення додатків до позовної заяви 4 години, 1200 гривень; всього 10000 грн.

В силу ч.ч.4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд звертає увагу на те, що в договорі про надання правової допомоги між адвокатом Кучеруком Т.М. та позивачем не визначено конкретної суми гонорару адвоката за 1 годину його роботи, та не визначено загальний розмір гонорару за цим договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

У розрахунку суми гонорару (вартості послуг) за надану правничу допомогу зі складання позовної заяви, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи зазначено, що на підготовку позовної заяви представником позивача адвокатом Кучерук Т.М. було затрачено 10 годин, однак виходячи із її змісту та обсягу, суд переконаний, що на її підготовку могло бути затрачено менше часу; оформлення додатків до позовної заяви (затрачено 4 години), однак виходячи із обсягу вказаних додатків, суд має об`єктивні підстави вважати, що на їх підготовку адвокатом було затрачено значно менше часу; пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах (затрачено 4 годин), однак суд вважає, що вказані послуги адвоката відносяться до послуг, пов`язаних із складанням позовної заяви.

Фактичне надання адвокатом вищеперелічених та інших послуг зазначених у розрахунку суми гонорару (вартості послуг) за надану правничу допомогу зі складання позовної заяви, не підтверджується належними і допустимими доказами.

У цьому випадку суд зазначає, що ця справа є справою незначної складності, з невеликим обсягом досліджуваних доказів, яка розглянута судом фактично за три судові засідання (1 засідання відбулося в залі суду за участі представників, 2 рази засідання відбувалися в режимі відеоконференції та тривали недовго, ще кілька засідань були відкладені, 23.11.2022 року адвокатом Кучеруком Т.М. подана заява про розгляд справи без його участі). Обсяг виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом також не можливо визнати занадто об`ємним. Відтак, на думку суду, є слушними доводи представника відповідача, що понесені позивачем витрати не є співмірними зі складністю справи та обсягом наданих послуг.

На підставі вищенаведеного, суд, вирішуючи питання про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, виходячи із критерію їх співмірності та розумності, вважає, що вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс, підлягає до часткового задоволення, а саме шляхом стягнення із відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з розглядом справи (на професійну правничу допомогу) в сумі 3000 гривень.

Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 76-82, 137, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1167, 1187, 1192 ЦК України, є Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробізнес» (юридична адреса: с. Токи, Тернопільський район, Тернопільської області, ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду в розмірі 30264 (тридцять тисяч двісті шістдесят чотири) гривні 65 (шістдесят п`ять) копійок, 3000,00 (три тисячі) гривень моральної шкоди, а також витрати на правову допомогу в сумі 3000,00 (три тисячі) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробізнес» на користь ОСОБА_1 1816,00 (одну тисячу вісімсот шістнадцять) гривень витрат на сплату судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Б. Сидорак