Справа № 199/5471/21
(2/199/282/22)
РІШЕННЯ

Іменем України

31.05.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Маляренко В.О.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Деянкова С.А.,розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця», про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця», про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилався на те, що з 07.04.2016 року він працював у регіональній філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», на посаді начальника відділу регіональної координації служби реформування та регіональної координації, що підтверджується записом в трудовій книжці.

22 квітня 2021 року йому було надано для ознайомлення «Повідомлення» без дати та номеру за підписом заступника директора регіональної філії з управління персоналом та соціальної політики І.Л. Литвинової, де вказано, що на підставі наказу регіональної філії «Придніпровська залізниця» від 23 березня 2021 року №129/Н «Про ліквідацію структурного підрозділу «Служба реформування та регіональної координації» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», посада, яку займав ОСОБА_1 , скорочується і він буде звільнений не раніше ніж через два місяці після ознайомлення з даним повідомленням. Також позивачу було запропоновано перелік вакантних посад лише структурних підрозділів регіональної філії «Придніпровська залізниця» без урахування апарату регіональної філії, згідно з Додатком 1.

Таким чином, позивач вважає, що фактично його було попереджено про звільнення з 22 червня 2021 року та надано двохмісячний строк для працевлаштування на одній з вакантних посад.

20 травня 2021 року ОСОБА_1 було надано для ознайомлення «Повідомлення про звільнення друге» без дати та номеру за підписом заступника директора регіональної філії з управління персоналом та соціальної політики І.Л. Литвинової. Цим повідомленням, на думку позивача, йому вдруге повідомлялося про те, що на підставі наказу регіональної філії «Придніпровська залізниця» від 23 березня 2021 року №129/Н «Про ліквідацію структурного підрозділу «Служба реформування та регіональної координації» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», посада, яку він займав, скорочується та він буде звільнений, але не через два місяці, як це було зазначено в Повідомленні-1, а у строки, згідно чинного законодавства.

Згідно з Додатком №1 до Повідомлення-2 позивачу було запропоновано для працевлаштування перелік вакантних посад апарату регіональної філії «Придніпровська залізниця» на 3 аркушах та та перелік вакантних посад структурних підрозділів регіональної філії «Придніпровська залізниця» згідно Додатку №2 до повідомлення.

Таким чином, як вказує позивач, фактично даним Повідомленням-2 його 20 травня 2021 року вдруге попереджено про наступне звільнення не раніше 20 липня 2021 року та надано для працевлаштування перелік вакантних посад.

Знову було надано не весь перелік вакантних посад по підприємству - АТ «Українська Залізниця», а лише перелік вакантних посад регіональної філії і навіть не всіх структурних підрозділів. Після ознайомлення з вказаним переліком вакантних посад апарату та структурних підрозділів Регіональної філії «Придніпровська залізниця», ОСОБА_1 була подана відповідь від 21 травня 2021 року про те, що він зацікавлений у працевлаштуванні на Українській залізниці, але із запропонованих вакантних посад в 13 структурних підрозділах рівню його поточної посади відповідають лише 4, а по іншим структурним підрозділам перелік вакантних посад не надано.

04 червня 2021 року ОСОБА_1 було вручено для ознайомлення «Повідомлення про звільнення третє» без дати та номеру за підписом заступника директора регіональної філії з управління персоналом та соціальної політики І.Л. Литвинової, де повідомлено про скорочення його посади та наступне звільнення у строки згідно чинного законодавства із наданням переліку вакантних посад апарату регіональної філії «Придніпровська залізниця».

Як зазначається в позові з посиланням на вимоги ст. 492 КЗпП України», вказаним Повідомленням-3 позивача фактично було попереджено про звільнення не раніше 04 серпня 2021 року та надано двомісячний строк для працевлаштування на одній з вакантних посад за переліком згідно Додатку №1 до Повідомлення-3.

22 червня 2021 року ОСОБА_1 було ознайомлено з Наказом регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» №НОК-854/ОС від 22 червня 2021 про звільнення з посади начальника відділу регіональної координації служби реформування та регіональної координації згідно п.1 ст.40 Кодексу Законів про працю України, у зв`язку зі скороченням штату.

Позивач вважає, що відповідачем, при звільненні його із займаної посади було порушено вимоги ст. 492 Кодексу Законів про працю України.

Так, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Відповідно до ст. 492 Кодексу Законів про працю України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Такий обов`язок вважається належно виконаним, якщо працівникові запропоновано всі вакантні посади з урахуванням рівня його кваліфікації та фаху, з урахуванням посадових обов`язків, незалежно від того, чи погодився працівник на переведення на ці запропоновані посади.

З цього слідує, що роботодавець повинен ужити всі можливі заходи для того, щоб запобігти необґрунтованому звільненню працівника.

На думку позивача, обов`язок щодо працевлаштування працівника означає не просто запропонувати одну чи декілька вакансій, а всі можливі вакансії для того, щоб створити якомога більше можливостей для працевлаштування особи.

У даному ж випадку, позивачу три рази пропонували не всі посади, які є вакантними на АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», внаслідок чого вважає, що відповідач належним чином не виконав свого обов`язку щодо його працевлаштування. Крім того, відповідач тричі змінював умови звільнення, а саме: три рази попереджав позивача про наступне вивільнення і кожного разу надавав двомісячний строк для працевлаштування, у зв`язку з чим позивачу не зрозуміло з якої саме дати попередження рахувати двомісячний строк для наступного вивільнення, оскільки всі три попередження є офіційними та наданими йому на виконання ст.49-2 КЗпП України під підпис.

ОСОБА_1 вказує на те, що відповідач не дотримався передбаченого законом порядку звільнення працівників за п.1 ст. 40 КЗпП України, а також при звільненні його із займаної посади було порушено вимоги ст.43 Кодексу Законів про працю України, оскільки згідно з частиною третьою статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії» у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників із причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше, ніж за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їхньої кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків

Відповідності до ч.2 ст.43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 та пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Членство ОСОБА_1 у профспілковій організації підтверджується листом первинної профспілкової організації регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» від 14.07.2021 року №11/21.

Як вбачається з Наказу №НОК-854/ОС від 22 червня 2021 року, графа «Узгодження звільнення з профспілковою організацією» є незаповненою, що свідчить про те, що первинна профспілкова організація підприємства, а саме первинна профспілкова організація регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» не надавала згоди на звільнення ОСОБА_1 із займаної посади на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України.

Усі вищевказані обставини, на думку позивача, свідчать про недотримання відповідачем при звільненні позивача ОСОБА_1 із займаної посади у зв`язку зі скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, процедури звільнення працівника, передбаченої ст.ст. 43, 492 КЗпП України.

Таким чином, позивач вважає своє звільнення із займаної посади на підставі Наказу регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» №НОК-854/ОС від 22 червня 2021 року таким, що суперечить нормам чинного законодавства про працю, що є наслідком для поновлення на роботі.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

З посиланням на зазначені вимоги законодавства, позивач просив стягнути на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день винесення рішення суду, виходячи із середньоденної заробітної плати 883 грн. 92 коп. * 233 дні = 205 953 грн. 36 коп. (станом на 25.05.2022 року).

Також позивач зазначив, що неправомірним звільненням його із займаної посади відповідач завдав йому суттєвої моральної шкоди, він зазнав значних моральних страждань, у зв`язку з переживанням з приводу втрати роботи суттєво погіршився психічний стан здоров`я, сталося погіршення апетиту та сну, почалися нервові зриви, що призвело до погіршення взаємовідносин в родині. Порушення прав при звільненні вимагало докладання значних додаткових зусиль для організації нормального життя та поновлення порушеного права, а саме, замість запланованої відпустки з родиною позивач повинен був вживати заходів щодо оскарження протиправного наказу та поновлення на роботі, здійснювати пошук фахівця в галузі права, писати заяви відповідачу, готувати документи до суду, знаходити засоби для існування та матеріального забезпечення сім`ї, що в цілому значно впливало та погіршувало його самопочуття.

З посиланням на ст. 2371 КЗпП України, позивач просив відшкодувати йому завдану незаконним звільненням моральну шкоду, та стягнути на його користь з відповідача 10 000 гривень.

Відповідач заперечував проти позову та надав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що відповідно до наказу від 23.03.2021 №129/Н «Про ліквідацію структурного підрозділу «Служба реформування та регіональної координації» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» у структурі відповідача відбулись зміни в організації виробництва і праці, зокрема, як вбачається із назви вищенаведеного наказу, відбулась ліквідація структурного підрозділу «Служба реформування та регіональної координації» працівником якої був ОСОБА_1 .

Вказаним наказом також передбачено скорочення посад, які перебували у штатному розписі цього структурного підрозділу, в тому числі підлягала скороченню і посада, яку обіймав позивач.

З урахуванням прийнятого рішення про зміни в організації виробництва і праці у структурі відповідача та видання наказу від 23.03.2021 №129/Н, позивач був звільнений з роботи відповідно до наказу від 22.06.2021 № НОК-854/ОС із дотриманням процедури, визначеної КЗпП України.

Порядок вивільнення працівників регламентований відповідними нормами КЗпП України, які в повному обсязі були дотримані відповідачем.

Так, ч. 1 ст. 492 КЗпП України передбачає, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Відповідач виконав цей обов`язок та персонально попередив ОСОБА_1 про наступне вивільнення за два місяці до дати звільнення, про що свідчить повідомлення, отримане позивачем 22.04.2021 року та містить його особистий підпис.

Із метою надання більшого часу позивачу на пошук вакантного місця для працевлаштування, на наступний день (24.03.2021) після видання наказу від 23.03.2021 №129/Н «Про ліквідацію структурного підрозділу «Служба реформування та регіональної координації» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», відповідач ознайомив його з цим наказом.

Разом із повідомленням про наступне вивільнення, яке позивач отримав 22.04.2021 року, йому було запропоновано ряд вакансій. Протягом дії повідомлення ОСОБА_1 про наступне вивільнення відповідач додатково двічі пропонував йому вакантні посади, про що свідчать повідомлення із переліком вакантних посад, отримані позивачем 20.05.2021 року та 16.06.2021 року.

За таких обставин твердження позивача, що перебіг двомісячного строку поновлявся із кожним наданням йому переліку вакантних посад, є безпідставним, оскільки повідомлення отримані ним 20.05.2021 року та 16.06.2021 року за своє суттю є супровідними листами до переліку вакантних посад.

Також не відповідають дійсності і посилання позивача на те, що йому пропонувались вакантні посади не по всіх структурних підрозділах відповідача, оскільки вакансії наявні не у всіх структурних підрозділах.

Відповідно до ч.2 ст. 494 КЗпП України ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних? звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. Власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення. Аналогічні положення містить ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Керуючись вказаною нормою, відповідач двічі, з листами від 12.03.2021 року №Н-30/71 та від 11.05.2021 року №НОК-18/546, звертався до керівництва первинної профспілкової організації служб регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», членом якої є позивач, з метою проведення консультацій направлених на запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення.

Відповідно до ч.1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Дотримуючись вимог ч.1 ст.43 КЗпП України, відповідач завчасно звернувся до Голови об`єднаної первинної профспілкової організації служб регіональної філії «Придніпровська залізниця» з поданням від 04.06.2021року №НЗК-7- 5/81 про надання згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 ..

За приписами ч.2 ст.43 КЗпП України виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Вищевказане подання від 04.06.2021 №НЗК-7-5/81 було розглянуто на засіданні профспілкового комітету об`єднаної первинної профспілкової організації служб регіональної філії «Придніпровська залізниця» 15.06.2021 року, про що свідчить виписка із протоколу цього засідання від 15.06.2021 №78, але спираючись на відсутність кворуму, головою профспілки рішення не було прийнято, через, на його думку, те, що будь-яке рішення прийняте в цей день буде не законним, з підстав наведених вище (відсутність кворуму).

Таким чином, відповідач вчинив усі належні дії, передбачені чинним законодавством, щодо отримання згоди профспілкової організації, то ж, реалізуючи процедуру вивільнення працівників структурного підрозділу «Служба реформування та регіональної координації», зокрема, позивача, відповідачем вжито всі заходи з метою уникнення розірвання трудових договорів з працівниками, які підлягають вивільненню.

Оскільки об`єднаною первинною профспілковою організацією служб регіональної філії «Придніпровська залізниця» надано витяг з протоколу засідання профспілкового комітету цієї організації від 15.06.2021 року №78, в якому відсутня будь- яке обґрунтування відмови або надання згоди на звільнення позивача, а тому його звільнення здійснено з дотриманням вимог ст. 43 КЗпП України.

Що стосується моральної шкоди, то, на думку відповідача, висуваючи вимогу про її відшкодування, позивач не наводить жоден із наведених негативних наслідків та не надав жодного доказу, який би підтверджував спричинення йому моральної шкоди.

У судовому засіданні представником відповідача надана довідка, згідно з якою середньомісячна заробітна плата позивача становила 9600 гривень 41 копійка, середньоденна заробітна плата 517 гривень 24 копійки.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково зазначив, що за час роботи до нього не було жодних зауважень, робота йому подобалася, він має бажання працювати в Регіональній філії «Придніпровська залізниця» АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», однак у зв`язку зі скороченням його посади відповідачем йому не були запропоновані усі вільні вакансії, які б відповідали його фаху, були рівні умовам та окладу. Напередодні звільнення у п`ятницю йому видано чергове повідомлення -3 та список вільних вакансій на декількох аркушах дрібним шрифтом, які необхідно було вичитувати декілька днів, а в наступний робочий день вівторок (понеділок був вихідний), його зранку було звільнено та вручено відповідний наказ.

Таким чином, він був позбавлений можливості залишитися працювати на підприємстві та бути працевлаштованим. Відповідач не вжив усіх можливих заходів щодо його працевлаштування, а навпаки, видав наказ про його звільнення, не давши йому можливості навіть висловити свою думку щодо вільних вакансій, їх вибору, обговорення та написання заяви на переведення.

Представник позивача ОСОБА_2 просив задовольнити позов у повному обсязі, звернути увагу на порушення процедури звільнення та висновок профспілкової організації, яка не надала згоди на звільнення ОСОБА_1 ..

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та додатково пояснив, що позивач неправильно розрахував розмір середньомісячної та середньоденної заробітної плати. Так, механізм розрахунку середньоденної заробітної плати регламентований Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок № 100).

Відповідно до п.8 Порядку №100 середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до п.4 Порядку №100 при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються:

п.п. «б» - одноразові виплати (зокрема, матеріальна допомога);

п.п. «е» - компенсаційні виплати;

ч.2 п.4 - виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (зокрема, виплати за час щорічної і додаткової відпустки).

Відповідно до розрахункових листів із заробітної плати у квітні та травні 2021 року Позивачу здійснювались наступні виплати:

За квітень 2021 року:

Оплата за ставками: 8371,54 грн.;

Надбавка за вислугу років: 1172,89 грн.;

Премія керівникам, професіоналам, фахівцям: 246,04 грн.;

Індексація з/п: 112,45 грн.;

Основна відпустка: 2453,75 грн.;

Матеріальна допомога (медичні цілі): 50 грн.

Всього: 12 406,67 грн.

з яких, на підставі вищенаведеного п.4 Порядку №100 не підлягають врахуванню при обчисленні середньоденної заробітної плати індексація з/п, основна відпустка та матеріальна допомога (медичні цілі) у загальному розмірі: 112,45 + 2453,75 + 50 = 2 616. 20 грн.

За травень 2021 року:

Оплата за ставками: 8203,25 грн.;

Надбавка за вислугу років: 1230,49 грн.;

Премія керівникам, професіоналам, фахівцям: 1465,02 грн.;

Індексація з/п: 110,19 грн.;

Основна відпустка: 3975,12 грн.;

Матеріальна допомога (відпустка): 4934, 80 грн.

Матеріальна допомога (медичні цілі): 50 грн.

Основна відпустка: 1987, 56 грн.

Додаткова відпустка за галузевою угодою: 993,78 грн.

Всього: 22 950,21 грн.

з яких, на підставі вищенаведеного п.4 Порядку № 100 не підлягають врахуванню при обчисленні середньоденної заробітної плати індексація з/п, основна відпустка, матеріальна допомога (відпустка), матеріальна допомога (медичні цілі), основна відпустка, додаткова відпустка за галузевою угодою у загальному розмірі: 110,19 + 3975,12 + 4934,80 + 50 + 1987,56 + 993, 78 = 12 051,45 грн.

Тобто, середньоденна заробітна плата позивача повинна бути розрахована виходячи із виплат за попередні два місяці, що передували місяцю у якому відбулось розірвання трудового договору, за виключенням виплат визначених у п. Порядку № 100, а саме:

(12 406,67 - 2 616,20) + (22 950,21 - 12 051,45) = 9 790,47 + 10 898,76 = 20 689,23.

У квітні та травні 2021 всього було 40 робочих днів.

Таким чином, розрахунок середньоденної заробітної плати проводиться наступним чином:

20 689,23 (сума заробітної плати за квітень та травень 2021 року, за виключенням сум визначених п.4 Порядку № 100) / 40 (кількість робочих днів ; квітні та травні 2021 року) = 517,24 грн. (середньоденна заробітна плата Позивача).

При розгляді справи представник просив взяти до уваги дану позицію відповідача.

У ході розгляду даної справи ухвалою суду від 22.11.2021 року відповідно до вимог ст.43 КЗпП України було запитано Згоду Первинної профспілкової організації Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» Всеукраїнської профспілки працівників наземного водного та авіаційного транспорту на звільнення ОСОБА_1 , на підставі п.1 ст.40 Кодексу Законів про працю України.

Первинна профспілкова організація Регіональної філії «Придніпровська залізниця» «Акціонерного товариства «Укрзалізниця» Всеукраїнської профспілки працівників наземного водного та авіаційного транспорту 10.12.2021 року на адресу заступника директора з управління персоналом та соціальної політики регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» направлено лист, де було відмовлено у наданні згоди на розірвання трудового договору з Начальником відділу регіональної координації служби реформування та регіональної координації ОСОБА_1 та зазначено, що 25 листопада 2021 року до Первинної профспілкової організації Регіональної філії «Придніпровська залізниця» «Акціонерного товариства «Укрзалізниця» Всеукраїнської профспілки працівників наземного водного та авіаційного транспорту надійшло подання Регіональної філії «Придніпровська залізниця» від 25.11.2021 року №НЗК-7-3/824 про надання згоди на розірвання трудового договору з Начальником відділу регіональної координації служби реформування та регіональної координації ОСОБА_1 , згідно п.1 ст. 40 Кодексу Законів про працю України.

06 грудня 2021 року ОСОБА_1 надав профспілковій організації пояснення з приводу подання про надання згоди на розірвання трудового договору.

Розглянувши подання регіональної філії «Придніпровська залізниця», пояснення ОСОБА_1 та додані до них документи, Первинна профспілкова організація Регіональної філії «Придніпровська залізниця» «Акціонерного товариства «Укрзалізниця» Всеукраїнської профспілки працівників наземного водного та авіаційного транспорту, встановлено наступне.

У відповідності до ч.1 ст.19 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», профспілки, їх об`єднання здійснюють представництво і захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілок в державних органах та органах місцевого самоврядування, у відносинах з роботодавцями, а також з іншими об`єднаннями громадян.

Згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», профспілки, їх об`єднання беруть участь у розробленні державної політики зайнятості населення, державних та територіальних програм зайнятості, проводять спільні консультації з цих проблем з роботодавцями, їх об`єднаннями, а також з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пропонують заходи щодо соціального захисту членів профспілок, які вивільняються в результаті реорганізації або ліквідації підприємств, установ, організацій, здійснюють контроль за виконанням законодавства про зайнятість.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії» у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників із причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше, ніж за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, уключаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їхньої кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків.

Як вбачається із подання, регіональна філія зверталася до Голови об`єднаної первинної профспілкової організації служб регіональної філії «Придніпровська залізниця» листами від 12.03.2021 року №Н-30/71 та від 11.05.2021 року №НОК-18/546.

Однак, як слідує з пояснень ОСОБА_1 , консультації об`єднаної первинної профспілкової організації служб регіональної філії «Придніпровська залізниця» з регіональною філією про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їхньої кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків проведені не були, а звернення не містять всієї необхідної інформації, зокрема, відсутня інформація про осіб, які підлягають звільненню, їх кількість, категорії та термін проведення звільнень.

До подання про надання згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 додано Витяг з протоколу засідання профспілкового комітету об`єднаної первинної профспілкової організації служб регіональної філії «Придніпровська залізниця» від 15.06.2021 року №78, з якого слідує, що питання про надання згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 розглянуте не було.

У той же час, об`єднана первинна профспілкова організація служб регіональної філії «Придніпровська залізниця» не могла не знати того, що ОСОБА_1 не є членом даної профспілки.

До Первинної профспілкової організації Регіональної філії «Придніпровська залізниця» «Акціонерного товариства «Укрзалізниця» Всеукраїнської профспілки працівників наземного водного та авіаційного транспорту регіональна філія з поданням про надання згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 не зверталася.

Начальник відділу регіональної координації служби реформування та регіональної координації Моргаленко М.П. перебуває на обліку як член профспілки з 12.04.2021 року.

Про членство ОСОБА_1 у Первинній профспілковій організації Регіональної філії «Придніпровська залізниця» «Акціонерного товариства «Укрзалізниця» Всеукраїнської профспілки працівників наземного водного та авіаційного транспорту було повідомлено регіональну філію 26 травня 2021 року засобами електронного зв`язку.

Згідно ч.1 ст.43 Кодексу законів про працю України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст.40 та пунктами 2, 3 ст.41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції. Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України чи органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового та митного законодавства.

Відповідно до ст.43 Кодексу законів про працю України, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках: ліквідації підприємства, установи, організації;

незадовільного результату випробування, обумовленого при прийнятті на роботу; .

звільнення з суміщуваної роботи у зв`язку з прийняттям на роботу іншого працівника, який не є сумісником, а також у зв`язку з обмеженнями на роботу за сумісництвом, передбаченими законодавством;

- поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу;

- звільнення працівника, який не є членом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі, організації;

- звільнення з підприємства, установи, організації, де немає первинної профспілкової організації;

- звільнення керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також працівників, які мають статус державних службовців відповідно до Закону України "Про державну службу", керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого самоврядування, а також громадськими організаціями та іншими об`єднаннями громадян;

- звільнення працівника, який вчинив за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібне) майна власника, встановлене вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу;

- призову або мобілізації власника - фізичної особи під час особливого періоду.

Згідно зі ст. 492 Кодексу Законів про працю України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності, роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на Іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Такий обов`язок вважається належно виконаним, якщо працівникові запропоновано всі вакантні посади з урахуванням рівня його кваліфікації та фаху, з урахуванням посадових обов`язків, незалежно від того, чи погодився працівник на переведення на ці запропоновані посади. З цього слідує, що роботодавець повинен ужити всі можливі заходи для того, щоб запобігти необгрунтованому звільненню працівника.

Як зазначено в поданні, регіональна філія зверталася до ОСОБА_1 із повідомленнями про звільнення (22.04.2021 року; 20.05.2021 року; 16.06.2021 року).

У той же час, до вказаних повідомлень про звільнення ОСОБА_1 було додано переліки не усіх посад, які були вакантні на момент ознайомлення робітника з такими повідомленнями.

Так, до повідомлення про звільнення від 22.04.2021 року в Додатку №1 було надано перелік вакантних посад лише структурних підрозділів регіональної філії «Придніпровська залізниця» без урахування апарату регіональної філії та по АТ «Укрзалізниця». До повідомлення про звільнення друге від 20.05.2021 року було надано не повний перелік вакантних посад апарату регіональної філії «Придніпровська залізниця». До повідомлення про звільнення третє від 16.06.2021 року було надано також не повний перелік вакантних посад апарату регіональної філії «Придніпровська залізниця».

Також, неодноразове вручення повідомлень про звільнення не передбачено Кодексом законів про працю України та може вводити в оману особу, яка підлягає наступному вивільненню щодо порядку та строків такого вивільнення.

На думку профспілки, дії (процедура) роботодавця повинні бути не лише правомірними, але й послідовними, передбачуваними та зрозумілими для особи, яка підлягає вивільненню, оскільки, в противному випадку, будуть порушені гарантії, передбачені кодексом законів про працю для вивільняємих осіб.

Отже, при звільнення ОСОБА_1 , вбачається порушення вимог ст. 492, ч.2 ст.43 Кодексу законів про працю України,

Керуючись ст.22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», первинна профспілкова організація Регіональної філії «Придніпровська залізниця» «Акціонерного товариства «Укрзалізниця» Всеукраїнської профспілки працівників наземного водного та авіаційного транспорту, вирішила відмовити у наданні згоди на розірвання трудового договору з Начальником відділу регіональної координації служби реформування та регіональної координації ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення позивача та представників сторін,дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 із 07.04.2016 року він працював у регіональній філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», на посаді начальника відділу регіональної координації служби реформування та регіональної координації, що підтверджується записом в трудовій книжці (т.1, а.с.11.12).

22 квітня 2021 року позивач отримав для ознайомлення «Повідомлення» без дати та номеру за підписом заступника директора регіональної філії з управління персоналом та соціальної політики І.Л. Литвинової, де було вказано, що на підставі наказу регіональної філії «Придніпровська залізниця» від 23 березня 2021 року №129/Н «Про ліквідацію структурного підрозділу «Служба реформування та регіональної координації» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», посада, яку займав ОСОБА_1 , скорочується та він буде звільнений не раніше ніж через два місяці після ознайомлення з даним повідомленням. Також позивачу було запропоновано перелік вакантних посад (т.1, а.с. 14-25).

Таким чином, фактично позивача було попереджено про звільнення з 22 червня 2021 року та надано двохмісячний строк для працевлаштування на одній з вакантних посад.

20 травня 2021 року ОСОБА_1 було надано для ознайомлення «Повідомлення про звільнення друге» без дати та номеру за підписом заступника директора регіональної філії з управління персоналом та соціальної політики І.Л. Литвинової. Цим повідомленням, на думку позивача, йому вдруге повідомлялося про те, що на підставі наказу регіональної філії «Придніпровська залізниця» від 23 березня 2021 року №129/Н «Про ліквідацію структурного підрозділу «Служба реформування та регіональної координації» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», посада, яку він займав, скорочується та він буде звільнений на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у строки, згідно чинного законодавства (т.1, а.с. 26).

Згідно з Додатком №1 до Повідомлення-2 позивачу було запропоновано для працевлаштування перелік вакантних посад апарату регіональної філії «Придніпровська залізниця» на 3 аркушах та перелік вакантних посад структурних підрозділів регіональної філії «Придніпровська залізниця» згідно Додатку №2 до повідомлення (т.1, а.с. 27-41).

04 червня 2021 року ОСОБА_1 було вручено для ознайомлення «Повідомлення про звільнення третє» без дати та номеру за підписом заступника директора регіональної філії з управління персоналом та соціальної політики І.Л. Литвинової, де повідомлено про скорочення його посади та наступне звільнення у строки згідно чинного законодавства із наданням переліку вакантних посад апарату регіональної філії «Придніпровська залізниця» (т.1, а.с. 42-48).

22 червня 2021 року Наказом (розпорядженням) регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» №НОК-854/ОС від 22 червня 2021 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу регіональної координації служби реформування та регіональної координації, згідно з п.1 ст.40 Кодексу Законів про працю України, у зв`язку зі скороченням штату. У цей же день ОСОБА_1 був ознайомлений з наказом, про що свідчить його підпис. (т.1, а.с. 13).

Відповідно до ст. 49-2 Кодексу Законів про працю України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Такий обов`язок вважається належно виконаним, якщо працівникові запропоновано всі вакантні посади з урахуванням рівня його кваліфікації та фаху, з урахуванням посадових

обов`язків, незалежно від того, чи погодився працівник на переведення на ці запропоновані посади.

Таким чином, роботодавець повинен ужити всі можливі заходи для того, аби запобігти необґрунтованому звільненню працівника.

Суд погоджується з посиланням позивача на те, що обов`язок стосовно працевлаштування працівника означає не просто запропонувати одну чи декілька вакансій, а всі можливі вакансії для того, аби створити якомога більше можливостей для працевлаштування особи, а також вжити усіх можливих заходів, направлених на те, аби працівник при скороченні його посади мав змогу працювати.

Крім цього, як вбачається з Наказу №НОК-854/ОС від 22 червня 2021 року, графа «Узгодження звільнення з профспілковою організацією» є незаповненою, що свідчить про те, що первинна профспілкова організація підприємства, а саме первинна профспілкова організація регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» не надавала згоди на звільнення ОСОБА_1 із займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Згідно з ч.1 ст.43 Кодексу законів про працю України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст.40 та пунктами 2, 3 ст.41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції. Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України чи органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового та митного законодавства.

У ході розгляду даної справи ухвалою суду від 22.11.2021 року відповідно до вимог ст.43 КЗпП України було запитано Згоду Первинної профспілкової організації Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» Всеукраїнської профспілки працівників наземного водного та авіаційного транспорту на звільнення ОСОБА_1 , на підставі п.1 ст.40 Кодексу Законів про працю України.

Первинна профспілкова організація Регіональної філії «Придніпровська залізниця» «Акціонерного товариства «Укрзалізниця» Всеукраїнської профспілки працівників наземного водного та авіаційного транспорту 10.12.2021 року на адресу заступника директора з управління персоналом та соціальної політики регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» направлено лист, де було відмовлено у наданні згоди на розірвання трудового договору з Начальником відділу регіональної координації служби реформування та регіональної координації ОСОБА_1 та зазначено, що до Первинної профспілкової організації Регіональної філії «Придніпровська залізниця» «Акціонерного товариства «Укрзалізниця» Всеукраїнської профспілки працівників наземного водного та авіаційного транспорту регіональна філія з поданням про надання згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 не зверталася.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії» у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників із причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше, ніж за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, уключаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їхньої кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків.

Як вбачається із подання, регіональна філія зверталася до Голови об`єднаної первинної профспілкової організації служб регіональної філії «Придніпровська залізниця» листами від 12.03.2021 року №Н-30/71 та від 11.05.2021 року №НОК-18/546.

До подання про надання згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 додано Витяг з протоколу засідання профспілкового комітету об`єднаної первинної профспілкової організації служб регіональної філії «Придніпровська залізниця» від 15.06.2021 року №78, з якого слідує, що питання про надання згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 розглянуте не було.

У той же час, об`єднана первинна профспілкова організація служб регіональної філії «Придніпровська залізниця» не могла не знати того, що ОСОБА_1 не є членом даної профспілки.

Начальник відділу регіональної координації служби реформування та регіональної координації Моргаленко М.П. перебуває на обліку як член профспілки з 12.04.2021 року.

Про членство ОСОБА_1 у Первинній профспілковій організації Регіональної філії «Придніпровська залізниця» «Акціонерного товариства «Укрзалізниця» Всеукраїнської профспілки працівників наземного водного та авіаційного транспорту було повідомлено регіональну філію 26 травня 2021 року засобами електронного зв`язку.

Відповідно до ст.43 Кодексу законів про працю України, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках: ліквідації підприємства, установи, організації;

незадовільного результату випробування, обумовленого при прийнятті на роботу; .

звільнення з суміщуваної роботи у зв`язку з прийняттям на роботу іншого працівника, який не є сумісником, а також у зв`язку з обмеженнями на роботу за сумісництвом, передбаченими законодавством;

- поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу;

- звільнення працівника, який не є членом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі, організації;

- звільнення з підприємства, установи, організації, де немає первинної профспілкової організації;

- звільнення керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також працівників, які мають статус державних службовців відповідно до Закону України "Про державну службу", керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого самоврядування, а також громадськими організаціями та іншими об`єднаннями громадян;

- звільнення працівника, який вчинив за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібне) майна власника, встановлене вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу;

- призову або мобілізації власника - фізичної особи під час особливого періоду.

Згідно зі ст. 492 Кодексу Законів про працю України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності, роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Такий обов`язок вважається належно виконаним, якщо працівникові запропоновано всі вакантні посади з урахуванням рівня його кваліфікації та фаху, з урахуванням посадових обов`язків, незалежно від того, чи погодився працівник на переведення на ці запропоновані посади. З цього слідує, що роботодавець повинен ужити всі можливі заходи для того, щоб запобігти необгрунтованому звільненню працівника.

Як зазначено в поданні, регіональна філія зверталася до ОСОБА_1 із повідомленнями про звільнення (22.04.2021 року; 20.05.2021 року; 16.06.2021 року).

У той же час, до вказаних повідомлень про звільнення ОСОБА_1 було додано переліки не усіх посад, які були вакантні на момент ознайомлення робітника з такими повідомленнями.

Так, до повідомлення про звільнення від 22.04.2021 року в Додатку №1 було надано перелік вакантних посад лише структурних підрозділів регіональної філії «Придніпровська залізниця» без урахування апарату регіональної філії та по АТ «Укрзалізниця». До повідомлення про звільнення друге від 20.05.2021 року було надано не повний перелік вакантних посад апарату регіональної філії «Придніпровська залізниця». До повідомлення про звільнення третє від 16.06.2021 року було надано також не повний перелік вакантних посад апарату регіональної філії «Придніпровська залізниця».

Також, неодноразове вручення повідомлень про звільнення не передбачено Кодексом законів про працю України та може вводити в оману особу, яка підлягає наступному вивільненню щодо порядку та строків такого вивільнення.

На думку профспілки, дії (процедура) роботодавця повинні бути не лише правомірними, але й послідовними, передбачуваними та зрозумілими для особи, яка підлягає вивільненню, оскільки, в противному випадку, будуть порушені гарантії, передбачені кодексом законів про працю для вивільняємих осіб.

Отже, при звільнення ОСОБА_1 , вбачається порушення вимог ст. 492, ч.2 ст.43 Кодексу законів про працю України,

Керуючись ст.22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», первинна профспілкова організація Регіональної філії «Придніпровська залізниця» «Акціонерного товариства «Укрзалізниця» Всеукраїнської профспілки працівників наземного водного та авіаційного транспорту, вирішила відмовити у наданні згоди на розірвання трудового договору з Начальником відділу регіональної координації служби реформування та регіональної координації ОСОБА_1 .

Враховуючи усі вищезазначені обставини, суд вважає, що відповідачем при звільненні позивача ОСОБА_1 із займаної посади у зв`язку зі скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, не дотримана процедура звільнення працівника, передбачена вимогами ст.ст. 43, 492 КЗпП України. Крім цього, на час звільнення ОСОБА_1 22.06.2021 року відповідач попередив про звільнення, однак не запитував та не отримав від нього відмову на переведення його на іншу посаду.

Таким чином, суд вважає звільнення ОСОБА_1 із займаної посади на підставі Наказу регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» №НОК-854/ОС від 22 червня 2021 таким, що суперечить нормам чинного законодавства про працю, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню, а ОСОБА_1 поновленню на посаді начальника відділу регіональної координації служби реформування та регіональної координації Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ».

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Відповідно до п.8 Порядку №100 середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до п.4 Порядку №100 при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються:

п.п. «б» - одноразові виплати (зокрема, матеріальна допомога);

п.п. «е» - компенсаційні виплати;

ч.2 п.4 - виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (зокрема, виплати за час щорічної і додаткової відпустки).

Відповідно до наданих відповідачем розрахункових листів із заробітної плати у квітні та травні 2021 року ОСОБА_1 здійснювались наступні виплати:

За квітень 2021 року:

Оплата за ставками: 8371,54 грн.;

Надбавка за вислугу років: 1172,89 грн.;

Премія керівникам, професіоналам, фахівцям: 246,04 грн.;

Індексація з/п: 112,45 грн.;

Основна відпустка: 2453,75 грн.;

Матеріальна допомога (медичні цілі): 50 грн.

Всього: 12 406,67 грн.

з яких, на підставі вищенаведеного п.4 Порядку №100 не підлягають врахуванню при обчисленні середньоденної заробітної плати індексація з/п, основна відпустка та матеріальна допомога (медичні цілі) у загальному розмірі: 112,45 + 2453,75 + 50 = 2 616. 20 грн.

За травень 2021 року:

Оплата за ставками: 8203,25 грн.;

Надбавка за вислугу років: 1230,49 грн.;

Премія керівникам, професіоналам, фахівцям: 1465,02 грн.;

Індексація з/п: 110,19 грн.;

Основна відпустка: 3975,12 грн.;

Матеріальна допомога (відпустка): 4934, 80 грн.

Матеріальна допомога (медичні цілі): 50 грн.

Основна відпустка: 1987, 56 грн.

Додаткова відпустка за галузевою угодою: 993,78 грн.

Всього: 22 950,21 грн.

з яких, на підставі вищенаведеного п.4 Порядку № 100 не підлягають врахуванню при обчисленні середньоденної заробітної плати індексація з/п, основна відпустка, матеріальна допомога (відпустка), матеріальна допомога (медичні цілі), основна відпустка, додаткова відпустка за галузевою угодою у загальному розмірі: 110,19 + 3975,12 + 4934,80 + 50 + 1987,56 + 993, 78 = 12 051,45 грн.

Тобто, середньоденна заробітна плата позивача повинна бути розрахована виходячи із виплат за попередні два місяці, що передували місяцю у якому відбулось розірвання трудового договору, за виключенням виплат визначених у п. Порядку № 100, а саме:

(12 406,67 - 2 616,20) + (22 950,21 - 12 051,45) = 9 790,47 + 10 898,76 = 20 689,23.

У квітні та травні 2021 всього було 40 робочих днів.

Таким чином, розрахунок середньоденної заробітної плати проводиться наступним чином:

20 689,23 (сума заробітної плати за квітень та травень 2021 року, за виключенням сум визначених п.4 Порядку № 100) / 40 (кількість робочих днів ; квітні та травні 2021 року) = 517,24 грн. (середньоденна заробітна плата позивача).

Середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 становить 9600 грн. 41 коп..

Суд погоджується із наданими довідками, вважає здійснити розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу виходячи із розрахунку середньомісячної 9600,41 грн. (*11 повних міс.) та середньоденної заробітної плати 517,24 грн.(*6 роб. днів за червень 2021) та стягнути із Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 108 707 (сто вісім тисяч сімсот сім) гривень 95 копійок.

Крім того, неправомірним звільненням із займаної посади відповідач завдав ОСОБА_1 суттєвої моральної шкоди. Суд погоджується з тим, що позивач зазнав значних моральних страждань, як зазначено в позові та пояснив суду позивач, у зв`язку з переживанням з приводу втрати роботи у нього суттєво погіршився психічний стан здоров`я, почалися нервові зриви, що призвело до погіршення взаємовідносин в родині. Порушення прав при звільненні вимагало докладання значних додаткових зусиль для організації нормального життя та поновлення порушеного права, а саме, замість запланованої відпустки з родиною позивач повинен був вживати заходів щодо оскарження протиправного наказу та поновлення на роботі, здійснювати пошук фахівця в галузі права, писати заяви відповідачу, готувати документи до суду, знаходити засоби для існування та матеріального забезпечення сім`ї, що в цілому значно впливало та погіршувало його самопочуття.

Відповідно до ст. 2371 КЗпП України, відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає стягнути із Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», на користь ОСОБА_1 , моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, що відповідає принципу справедливості та є співмірним завданими відповідачем та отриманими позивачем моральним стражданням, понесеними людиною працездатного віку, яка була незаконно звільнена та неправомірно перебувала без роботи тривалий час, у зв`язку з чим позбавлена можливості заробляти собі на життя.

Згідно зі ст.141 ЦПК України, із Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) гривні 00 копійок.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на посаді начальника відділу регіональної координації служби реформування та регіональної координації Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», .

Відповідно до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 9 600 (дев`ять тисяч шістсот) гривень 41 копійку.

Керуючись ст.ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 247, 265, 354-355, 430 ЦПК України, ст.ст. 40, 41, 43, 431, 492, 235, 2371 КЗпП України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця», про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на посаді начальника відділу регіональної координації служби реформування та регіональної координації Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», .

Стягнути із Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 108 707 (сто вісім тисяч сімсот сім) гривень 95 копійок.

Стягнути із Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути із Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) гривні 00 копійок.

Відповідно до п.4 ч.І ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на посаді начальника відділу регіональної координації служби реформування та регіональної координації Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», .

Відповідно до п.2 ч.І ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 9 600 (дев`ять тисяч шістсот) гривень 41 копійку.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця», , адреса місцезнаходження: 49038, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 108.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 10.06.2022 року.

Суддя