Номер провадження: 22-ц/813/5721/22
Справа № 521/8100/17
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою адвоката Лісниченка Леоніда Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 березня 2021 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2017 року ПАТ «Марфін Банк» звернулось до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,6 кв м. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 06 травня 2008 року між ВАТ Морський транспортний Банк, правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №00982/RО , згідно з яким банк надав позичальнику кредит у вигляді не поновлюваної кредитної лінії на споживчі потреби в розмірі 64053,54 дол. США. Строк виконання договору обумовлений сторонами як 05 травня 2023 року зі сплатою 11,9% річних за фактичний період користування кредитом. Виконання зобов`язань за кредитним договором було забезпечено іпотечним договором від 06 травня 2008 року - реєстровий №1874. Позивач стверджував, що через неналежне виконання позичальником умов кредитного договору станом на 24 березня 2017 року заборгованість перед банком становить 29169, 55 дол. США та 107763,21 грн, у зв`язку із чим просив задовольнити позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки (т. 1, а.с. 1-3).

17 березня 2021 року заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси вирішено позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (т. 2, а.с. 5-9).

05 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення по вищевказаній справі, в якій зазначав, що не був повідомлений судом про розгляд справи, а наявні у відповідача докази спростовують доводи позивача та встановлені судом обставини (т. 2, а.с. 17-18).

06 грудня 2021 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси було відмовлено у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 17 березня 2021 року (т. 2, а.с. 70-71).

28 грудня 2021 року адвокат Лісниченко Леонід Олександрович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 березня 2021 року, в якій просив суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що про розгляд справи щодо звернення стягнення на предмет іпотеки апелянт повідомлений не був, жодної кореспонденції суду не отримував, в результаті чого був позбавлений можливості надати відзив на позов та відповідні пояснення, які мають істотне значення для вирішення справи по суті. Апелянт зазначає, що 24 вересня 2020 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/4706/21 було затверджено мирову угоду на стадії виконання рішення від 07 вересня 2018 року по вищезазначеній справі щодо стягнення заборгованості по кредитному договору № 00982/RO від 06 травня 2008 року, згідно з яким ОСОБА_1 здійснює погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 20000 дол. США. Крім того, апелянт зазначає, що відповідно до п. 7 зазначеної мирової угоди, сторони зобов`язуються розірвати договір іпотеки, посвідчений 06 травня 2008 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пашичевою Г.Л., що, в свою чергу, свідчить про припинення іпотечного зобов`язання. Однак, на думку апелянта, судом першої інстанції не було враховано зазначенні обставини (т. 2, а.с. 80-81).

10 травня 2022 року канцелярією Одеського апеляційного суду зареєстровано відзив на апеляційну скаргу, в якому представник ПАТ «МТБ Банк» зазначив, що апеляційну скаргу не визнає, вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Так, представник позивача, виклавши обставини справи, вказує на те, що укладання та затвердження мирової угоди, на яку посилається апелянт, не мала істотного значення для вирішення справи №521/8100/17 за позовом банку до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача звертає увагу на те, що станом на день постановлення оскаржуваного заочного рішення умови мирової угоди не виконанні сторонами: пункт 5 мирової угоди ОСОБА_1 не виконаний, іпотечний договір відповідно до пункту 7 мирової угоди сторонами не розірвано, а відповідні докази апелянтом не надані. Тому, представник позивача наголошує на тому, що суд першої інстанції справедливо не взяв до уваги доводи ОСОБА_1 , викладені ним в заяві про перегляд заочного рішення по справі і залишив заяву ОСОБА_1 без задоволення. З огляду на викладене у відзиві на апеляційну скаргу, представник позивача вважає, що наявність рішення про стягнення боргу за рахунок предмету іпотеки жодним чином не суперечить умовам укладеної мирової угоди та не порушує інтереси апелянта, а доводи апелянта є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, і підстави для скасування оскаржуваного заочного рішення відсутні (т. 2, а.с. 118-123).

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці та тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Сторони про час та порядок проведення судового засідання 24 листопада 2022 року повідомлені належним чином. Клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції сторони до суду не подавали. 22 листопада 2022 року до Одеського апеляційного суду надійшла заява представника ПАТ «МТБ Банк» - адвоката Бланковської Галини Олександрівни, в якій представник позивача просила розглянути справу за її відсутності, а також відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржуване заочне рішення без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга частково підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги банку є обґрунтованими та доведеними ним в процесі розгляду справи, а тому вирішив задовольнити їх в повному обсязі (т. 2, а.с. 8).

Апеляційний суд, частково задовольняючи апеляційну скаргу, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обставини справи та оцінка апеляційного суду.

З матеріалів справи вбачається, що 06 травня 2008 року між ВАТ «Морський Транспортний Банк», правонаступником якого є ПАТ «МТБ Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №00982/RO, згідно з яким банк надав позичальникові кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії в розмірі 64053,54 дол. США строком до 05 травня 2023 року зі сплатою 11,9% річних за фактичний період користування кредитом (т. 1, а.с. 4-7).

В забезпечення виконання зобов`язання між ВАТ «Морський Транспортний Банк» з однієї сторони та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з іншої сторони 06 травня 2008 року був укладений договір іпотеки. Предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 42,6 кв.м, житловою площею 24,3 кв.м, яка складається з двох житлових кімнат, що належить іпотекодавцю на праві спільної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради 14.02.2003 року, реєстровим №3-18989, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі №469пр, на сторінці №176, за №304, реєстраційний №22795121 (т. 1, а.с. 15-20).

Пунктом 1 іпотечного договору передбачено, що в разі невиконання позичальником зобов`язань, забезпечених іпотекою, банк має право одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця (т. 1, а.с. 15). Відповідно до п. 12.2 іпотечного договору іпотекодавець засвідчує, що на момент укладення цього договору на підставах, передбачених чинним законодавством, він має право відчужувати предмет іпотеки і на нього може бути звернене стягнення (т. 1, а.с. 16).

04 січня 2017 року банк направив на адресу відповідачів вимогу про дострокове погашення заборгованості по кредиту, відсоткам та неустойці в розмірі 28358,67 дол. США та 112152,53 грн (т. 1, а.с. 21-24).

07 вересня 2018 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси у справі №521/4706/17 за позовом ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №00982/RO від 06.05.2008 року вирішено позов Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_1 задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №00982/RO від 06.05.2008 року в сумі 29169,55 дол. США та 107763,21 грн (т. 1, а.с. 102-105).

Позивач вказує на те, що рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2018 року у справі №521/4706/17 не виконано, а тому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (іпотекою). Відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до частини першої статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У постанові від 28 серпня 2019 року, в справі №759/4036/18 Верховний Суд вказав на те, що звернення стягнення на предмет іпотеки є додатковим (акцесорним), а не альтернативним способом захисту порушеного права який може бути використаний разом з основним або окремо, що не являється подвійним стягнення заборгованості.

Разом з тим, 24 вересня 2020 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси у справі №521/4706/17 затверджено мирову угоду на стадії виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2018 року (т. 2, а.с. 25-29). Ухвала сторонами по справі не оскаржувалася та набрала законної сили.

Відповідно до п. 5 Мирової угоди сторони дійшли згоди, що боржник ОСОБА_1 здійснює погашення заборгованості за кредитним договором №00982/RO від 06.05.2008 року у розмірі 20000 дол. США, у національній валюті України гривні, в еквіваленті по офіційному курсу НБУ на день платежу. Згідно з п. 7 Мирової угоди сторони дійшли згоди, що після виконання ОСОБА_1 пункту 5 цієї Мирової угоди у повному обсязі, сторони зобов`язуються розірвати іпотечний договір, посвідчений 06.05.2008 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пашичевою Г.Л., зареєстрованого у реєстрі за №1874. Пунктом 9 Мирової угоди передбачено, що після виконання вимог п.п. 5, 7, 8 цієї Мирової угоди, Банк проводить прощення залишку заборгованості по кредитному договору №00982/RO від 06.05.2008 року (т. 2, а.с. 31-32).

З матеріалів справи також вбачається, що представник ПАТ «МТБ Банк» - адвокат Бланковська Г.О. 20 жовтня 2020 року подавала заяву про відкладення слухання справи, в якій зазначила, що просить відкласти судове засідання у зв`язку з тим, що між позивачем та відповідачами досягнута домовленість про врегулювання заборгованості за кредитним договором (т. 1, а.с. 220). Вказаного судом першої інстанції при ухваленні заочного рішення враховано не було.

Крім того, до заяви про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 надав квитанції щодо погашення заборгованості за кредитом (т. 2, а.с. 33-42):

- 09 жовтня 2020 року у розмірі 84850 грн 80 коп.;

- 02 листопада 2020 року у розмірі 30228 грн 90 коп.;

- 30 листопада 2020 року - у розмірі 30228 грн 90 коп.;

- 28 грудня 2020 року у розмірі 30127 грн;

- 29 січня 2021 року у розмірі 29955 грн;

- 02 березня 2021 року у розмірі 29814 грн 10 коп.;

- 30 березня 2021 року у розмірі 29715 грн 90 коп.;

- 23 квітня 2021 року у розмірі 29818 грн 20 коп.;

- 30 червня 2021 року у розмірі 28875 грн;

- 30 липня 2021 року у розмірі 28567 грн, що в свою чергу свідчить про дотримання апелянтом-відповідачем умов мирової угоди.

Згідно з інформацією, доданою представником позивача до відзиву на апеляційну скаргу, щодо погашення заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору №00982/RO від 06.05.2008 року за період з 24.09.2020 року по 06.05.2022 року залишок заборгованості згідно з мировою угодою становить 35,79 дол. США, залишок заборгованості згідно з рішенням суду становить 9205,34 дол. США та 107763,21 грн (т. 2, а.с. 124).

Враховуючи, що ухвала про затвердження мирової угоди між сторонами в рамках розгляду справи №521/4706/17 не скасована, а боржник фактично відповідно до мирової угоди виконав грошові зобов`язання перед банком, апеляційний суд вважає, що позов про звернення стягнення на предмет іпотеки в такому разі не підлягає задоволенню, оскільки не є співмірним способом захисту прав банку.

Таким чином, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України, частково задовольняючи апеляційну скаргу, скасовує заочне рішення суду першої інстанції та ухвалює нове, яким відмовляє у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Лісниченка Леоніда Олександровича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» - відмовити.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня постановлення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький