КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №7527387/17 Головуючий у 1 інстанції: Машкевич К.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 листопада 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Сушко Л.П., Сліпченка О.І.,

при секретарі: Панчошній К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 11 липня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція», -

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеною скаргою, в якій просила визнати неправомірною і скасувати постанову від 29 червня 2021 року про закінчення виконавчого провадження №63826183, винесену головним державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Проц В.С.

Посилалася на те, що в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ТОВ» «Теплопостачсервіс» про зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 15 серпня 2017 року в задоволенні позову було відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року рішення суду було скасоване і ухвалене нове, яким зобов`язано ТОВ «Теплопостачсервіс» провести повірку засобу обліку тепла/теплової енергії/, який встановлений у квартирі АДРЕСА_1 , опломбувати теплолічильник «ULTRAHEAT» 2WR, заводський номер 66417440, а також зобов`язано взяти теплолічильник на абонентський облік.

На виконання постанови суду ОСОБА_2 були отримані виконавчі листи, які були пред`явлені до примусового виконання.

Вказувала, що 07 грудня 2020 року головним державним виконавцем Проц В.С. було відкрито виконавче провадження №63826183, однак, не вчинивши будь-яких дій з метою примусового виконання рішення суду, ним було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження начебто після встановлення, що рішення суду виконано в повному обсязі.

Вважає дану постанову незаконною та передчасною і зазначає, що ТОВ «Теплопостачсервіс» не було вчинено жодних дій для добровільного виконання рішення суду, яке набрало законної сили 02 жовтня 2019 року.

Зазначала, що жодні документи, які були оформлені товариством до цієї дати, не мають відношення до виконання постанови Верховного Суду, оскільки документи містилися в матеріалах справи і їм була дана оцінка Верховним Судом.

Оскільки теплолічильник не був повірений, опломбований та взятий на абонентський облік відповідачем, то показники, які вона систематично подавала, не враховувалися боржником при виставленні їй платежів за спожиту послугу.

Відповідно до Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №270 від 12 жовтня 2018 року, опломбування вузла комерційного обліку здійснюється пломбами оператора зовнішніх інженерних мереж.

Акт про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік складається в двох примірниках та підписується представником оператора та власником будівлі.

Один з примірників мав бути вручений їй, як власнику квартири.

Пунктом 10 розділу П Порядку передбачено, що з дати складання акту про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік такий вузол є прийнятим оператором зовнішніх інженерних мереж, а показання його засобів вимірювальної техніки є обов`язковими для визначення обсягів спожитої комунальної послуги та розрахунки за неї.

Вона повідомляла державного виконавця, що ТОВ «Теплопостачсервіс» не повідомив про наміри опломбувати лічильник тепла та не надано акт про прийняття його на облік.

З урахуванням цього зазначала, що відсутні підстави вважати, що товариство виконало рішення Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року.

Крім того, пунктом 9 Правил визначено, що роботи з установки засобів обліку води та теплової енергії проводяться спеціалізованою організацією за рахунок споживача, а на абонентський облік беруться виконавцем.

Пунктами 10 та 20 Правил врегульовано порядок справляння плати за надані послуги за наявності квартирних засобів обліку, а саме, за їх показаннями, а в платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку теплової енергії і сума, яка належить до сплати споживачем.

Тобто, інформація, зазначена в постанові про закінчення виконавчого провадження, не узгоджується з вказаним нормативним актом.

Виходячи з цього, просила задовольнити скаргу.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11 липня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким скаргу задовольнити повністю.

Скарга обгрунтована тим, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2017 року у справі №752/7387/17, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимого на предмет спору на стороні позивача - ТОВ «Ліко-Житлосервіс», про зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Вищезазначені рішення оскаржені в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду від 02.10.2019 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ТОВ «Теплопостачсервіс», третя особа - ТОВ «Ліко-Житлосервіс», про зобов`язання вчинити дії задоволено.

Зобов`язано ТОВ «Теплопостачсервіс» провести повірку засобу обліку тепла (теплової енергії'), який встановлений у квартирі АДРЕСА_1 та опломбувати теплолічильник «ULTRAHEAT» 2WR, заводський номер 66417440.

Зобов`язано ТОВ «Теплопостачсервіс» взяти на абонентський облік теплолічильник «ULTRAHEAT» 2WR, заводський номер 66417440, встановлений у квартирі.

Вказує, що дана постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

На виконання постанови Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року Голосїївським районним судом міста Києва видано виконавчі листи, які пред`явлені позивачем для примусового виконання до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Головним державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проц В.С. постановою від 07 грудня 2020 року відкрите виконавче провадження №63826183 про зобов`язання ТОВ «Теплопостачсервіс» провести повірку засобу обліку тепла (теплової енергії), який встановлений у квартирі ОСОБА_2 та опломбувати теплолічильник «ULTRAHEAT» 2WR, заводський номер 66417440.

Однак, не вчинивши, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» належних виконавчих дій, з метою примусового виконання Постанови Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року, Головним державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проц В.С., начебто після встановлення, що рішення суду виконано в повному обсязі, було винесено постанову про закінчення ВП №63826183, яка оскаржувалась ОСОБА_2 , але Голосіївський районний суд м. Києва дійшов висновку, що рішення суду державним виконавцем виконано, отже відсутні підстави для задоволення скарги.

Зроблений висновок суду першої інстанції про виконання рішення суду, що набрало законної сили, базується виключно на обставинах, викладених ТОВ «Теплопостачсервіс» у своїх запереченнях.

Зокрема, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначає, що 04 грудня 2017 року ТОВ «Теплопостачсервіс» було введено в експлуатацію та взято на абонентський облік теплолічильник ULTRAHEAT» 2WR, заводський номер 66417440, встановлений у квартирі АДРЕСА_1 , власником якої вона є. Про це був складений відповідний акт від 04 грудня 2017 року, лічильник опломбовано, заявнику, як споживачу, здійснено перерахунок і від грудня 2017 року нарахування за спожите тепло здійснюється на підставі показань лічильника. Враховуючи, що вказані дії були вчинені до скасування, рішення суду, вважає, що постанова Верховного Суду фактично була виконана добровільно до її винесення.

Проте, вважає, що висновки суду не узгоджується з тим, що Постанова Верховного Суду прийнята лише 02 жовтня 2019 року, отже виконання судового рішення здійснюється після набрання ним законної сили, тобто від 02 жовтня 2019 року.

Таким чином, документи які були оформлені ТОВ «Теплопостачсервіс» до 02 жовтня 2019 року відносно предмета спору не мають жодного відношення щодо виконання постанови Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року, оскільки вказані документи містились у матеріалах справи і їм надана правова оцінка при задоволенні Верховним Судом позову ОСОБА_2 .

Вказує, що жодних актів про прийняття на абонентський облік відповідачем не надано позивачу, оскільки такі докази відсутні в матеріалах справи, проте суд першої інстанції залишив поза увагою даний факт, що свідчить про неповне з`ясування всіх обставин справи.

Крім того, пунктом 10 Розділу II Порядку передбачено, що з дати складання акта про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік такий вузол є прийнятим оператором зовнішніх інженерних мереж і виконавцем відповідної комунальної послуги на абонентський облік, а показання його засобів вимірювальної техніки є обов`язковими для визначення обсягів спожитої комунальної послуги та розрахунків за неї.

На підтвердження своїх доводів апелянт повідомляв державних виконавців про те, що ТОВ «Теплопостачсервіс» не повідомляв стягувача про намір опломбувати лічильник тепла та не надано акт про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік, що підписаний стягувачем.

А тому вважає, що не можна вважати, що ТОВ «Теплопостачсервіс» виконано постанову Верховного Суду від 02.10.2019 року, адже докази про виконання рішення суду після 02.10.2019 року відсутні в матеріалах справи.

Крім того, відповідно до п.9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, визначено, що у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача.

Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік.

Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

Згідно підпункту 2 п. 10 Правил справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Як вбачається з п.20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

У платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу.

Таким чином, інформація, зазначена в оскаржуваній ухвалі про виконання судового рішення ще у 2017 році, не узгоджується з вищезазначеними нормативно-правовими документами, адже в матеріалах відсутні належні докази виконання постанови Верховного Суду від 02.10.2019 року.

Тобто, при наявності рішення суду, яке набрало законної сили та підлягає виконанню на всій території України, Боржник згідно зі ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язаний особисто вчинити певні дії, зокрема виконати вимоги постанови Верховного Суду від 02.10.2019 року шляхом здійснення повірки та опломбування теплолічильника «ULTRAHEAT» 2WR, заводський номер 66417440, а також скласти у двох примірниках відповідний акт про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік.

Отже, сукупність вищезазначених фактів є підставою для скасування ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 11.07.2022 року у справі № 752/7387/17 через неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що представник ТОВ «Теплопостачсервіс» зазначив, що дії, які товариство було зобов`язано вчинити за постановою Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року, фактично виконані у грудні 2017 року, а ОСОБА_2 , оскаржуючи дії державного виконавця, вказані обставини не спростувала і доказів протилежного не надала.

Проте, такі висновки не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Так, рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 15.08.2017 року у справі №752/7387/17, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17.10.2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимого на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліко-Житлосервіс», про зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Вищезазначені рішення оскаржені в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду від 02.10.2019 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким: позов ОСОБА_2 до ТОВ «Теплопостачсервіс», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Ліко-Житлосервіс» про зобов`язання вчинити дії задоволено;

зобов`язано ТОВ «Теплопостачсервіс» провести повірку засобу обліку тепла (теплової енергії), який встановлений у квартирі АДРЕСА_1 та опломбувати теплолічильник «ULTRAHEAT» 2WR, заводський номер 66417440; зобов`язано ТОВ «Теплопостачсервіс» взяти на абонентський облік теплолічильник «ULTRAHEAT» 2WR, заводський номер 66417440, встановлений у квартирі.

Дана постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

На виконання Постанови Верховного Суду від 02.10.2019 року Голосїївським районним судом міста Києва видано виконавчі листи, які пред`явлені позивачем для примусового виконання до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Головним державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проц В.С.постановою від 07.12.2020 року відкрите виконавче провадження №63826183 про зобов`язання ТОВ «Теплопостачсервіс» провести повірку засобу обліку тепла (теплової енергії), який встановлений у квартирі ОСОБА_2 та опломбувати теплолічильник «ULTRAHEAT» 2WR, заводський номер 66417440.

Проте, не вчинивши, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» належних виконавчих дій, з метою примусового виконання Постанови Верховного Суду від 02.10.2019 року, Головним державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проц В.С., начебто після встановлення що рішення суду виконано в повному обсязі, було винесено постанову про закінчення ВП №63826183, яка оскаржувалась ОСОБА_2 , але Голосіївський районний суд м. Києва, дійшов висновку, що рішення суду державним виконавцем виконано, отже відсутні підстави для задоволення скарги.

Зроблений висновок суду першої інстанції про виконання рішення суду, що набрало законної сили, базується виключно на обставинах, викладених ТОВ «Теплопостачсервіс» у своїх запереченнях.

Зокрема, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначає: «04 грудня 2017 року ТОВ «Теплопостачсервіс» було введено в експлуатацію та взято на абонентський облік теплолічильник ULTRAHEAT» 2WR, заводський номер 66417440, встановлений у квартирі АДРЕСА_1 , власником якої вона є. Про це був складений відповідний акт від 04 грудня 2017 року, лічильник опломбовано, заявнику, як споживачу, здійснено перерахунок і з грудня 2017 року нарахування за спожите тепло здійснюється на підставі показань лічильника. Враховуючи, що вказані дії були вчинені до скасування, рішення суду, вважає, що постанова Верховного Суду фактично була виконана добровільно до її винесення» (абз.15-17, стор. 2 оскаржуваної ухвали).

Проте, висновки суду не узгоджується з тим, що Постанова Верховного Суду прийнята лише 02 жовтня 2019 року, отже виконання судового рішення здійснюється після набрання ним законної сили, тобто від 02.10.2019 рлоку.

Отже, документи, які були оформлені ТОВ «Теплопостачсервіс» до 02.10.2019 року, відносно предмета спору не мають жодного відношення щодо виконання постанови Верховного Суду від 02.10.2019 року, оскільки вказані документи містились у матеріалах справи і їм надана правова оцінка при задоволенні Верховним Судом позову ОСОБА_2 .

Про невиконання Боржником Постанови Верховного Суду від 02.10.2019 року свідчать наступні норми матеріального права.

У Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(ІІ)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава і її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява №60750/00; пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України», заява №6318/03; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia», заява №30779/04; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», заява № 40450/04).

На підставі аналізу ст. ст. З, 8, ч. ч. 1,2 ст. 55, ст. 129, ч. ч. 1,2 ст. 129-1 Конституції України у їх системному зв`язку, Конституційний Суд України у Рішенні від 15 травня 2019 р. № 2-р(ІІ)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Також, у рішенні від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 (справа щодо офіційного тлумачення положень п. 2 ч. 2 ст. 17, п. 8 ч. 1 ст. 26, ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження») Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист (абзац 5 п.п. 2.1 п. 2 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5- рп/2013); набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23 листопада 2018 року № 10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 р. № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт З мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11 -рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

При цьому, згідно з п.3 Розділу І Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12.10.2018 року №270, зареєстрованого в Мінюсті від 16.11.2018 року за №1304/32756 (надалі - Порядок, який в даному випадку є нормативним порядком для виконання Боржником Постанови Верховного Суду від 02.10.2019 року, оскільки його дія охоплює часовий проміжок з дати набрання чинності вказаним судовим рішенням) дія цього Порядку поширюється на відносини між операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг, визначеними власниками (співвласниками) будівлі іншими особами, що здійснюють розподіл між споживачами обсягів комунальної послуги, власниками (співвласниками) будівель та окремих приміщень у будівлі, що є самостійними об`єктами нерухомого майна, щодо прийняття на абонентський облік приладів обліку, що встановлюються після набрання чинності Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», а також тих, що були встановлені до набрання чинності Законом, але не були взяті на абонентський облік.

Згідно з п.5 Розділу II Порядку огляд і опломбування вузла комерційного обліку проводить представник оператора зовнішніх інженерних мереж у присутності власників (співвласників) будівлі або їхнього представника, а також представника виконавця відповідної комунальної послуги (у разі якщо оператор не є таким виконавцем для споживачів у відповідній будівлі).

Представник оператора зовнішніх інженерних мереж, який здійснює огляд і опломбування вузла комерційного обліку, повинен мати при собі документи, що підтверджують його особу та повноваження (службове посвідчення тощо).

Огляд та опломбування вузла комерційного обліку можуть проводитися за відсутності представника виконавця відповідної комунальної послуги (у разі якщо оператор зовнішніх, інженерних мереж не є виконавцем відповідної комунальної послуги для споживачів у відповідній будівлі), якщо він був належним чином повідомлений про дату і час огляду й опломбування.

Огляд та опломбування вузла комерційного обліку можуть проводитися за відсутності власника (співвласників) будівлі або його (їх) представника, якщо вони були належним чином повідомлені про дату і час огляду й опломбування та якщо оператор і виконавець мають можливість безперешкодного доступу до вузла комерційного обліку.

У разі відсутності власника (співвласників) будівлі або його (їх) представника, що унеможливлює доступ оператора і виконавця до вузла комерційного обліку, оператор зовнішніх інженерних мереж складає про це акт у довільній формі та призначає нові дату і час огляду й опломбування вузла обліку та повідомляє про них власника (співвласників) будівлі або його (їх) представника, а також виконавця відповідної комунальної послуги (якщо оператор не є таким виконавцем для споживачів у відповідній будівлі).

За правилами п.7 Розділу II Порядку представник оператора зовнішніх інженерних мереж виконує опломбування вузла комерційного обліку (його засобу вимірювальної техніки, запірної арматури) та складає акт про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік відповідно до додатка 1 до цього Порядку.

Опломбування вузла комерційного обліку (його засобів вимірювальної техніки, запірної арматури) здійснюється пломбами оператора зовнішніх інженерних мереж.

Дата опломбування та початкові показання приладів обліку вузла комерційного обліку зазначаються в акті про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік.

Акт про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік складається у двох примірниках (а в разі, якщо оператор зовнішніх інженерних мереж не є виконавцем відповідної комунальної послуги для споживачів у відповідній будівлі,- у трьох) та підписується представником оператора зовнішніх інженерних мереж та присутніми представниками виконавця відповідної комунальної послуги, власником (співвласниками) будівлі або його (їх) представником. Представник виконавця відповідної комунальної послуги, власники (співвласники) будівлі або їх представники мають право додати до акта свої письмові зауваження, про що робиться відмітка в акті.

Один примірник акту з додатками до нього (за їх наявності) залишається в оператора зовнішніх інженерних мереж, інші примірники надаються присутнім представникам виконавця відповідної комунальної послуги, власнику (співвласникам) будівлі або його (їх) представнику, а за відсутності представника під час огляду й опломбування вузла комерційного обліку - надсилаються їм засобами поштового зв`язку.

При цьому, жодних актів про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік Відповідачем не надано Позивачу, оскільки такі докази відсутні в матеріалах справи, проте суд першої інстанції залишив поза увагою даний факт, що свідчить про неповне з`ясування всіх обставин справи.

Також, пунктом 10 Розділу II Порядку передбачено, що з дати складання акта про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік такий вузол є прийнятим оператором зовнішніх інженерних мереж і виконавцем відповідної комунальної послуги на абонентський облік, а показання його засобів вимірювальної техніки є обов`язковими для визначення обсягів спожитої комунальної послуги та розрахунків за неї.

Стягувач (Апелянт) повідомляв державних виконавців (докази містяться у матеріалах виконавчого провадження), що ТОВ «Теплопостачсервіс» не повідомляв стягувача про намір опломбувати лічильник тепла та не надано акт про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік, що підписаний стягувачем, а тому не можна вважати, що ТОВ «Теплопостачсервіс» виконано постанову Верховного Суду від 02.10.2019 року, так як в матеріалах справи відсутні докази про виконання рішення суду після 02.10.2019 року.

За п.9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача.

Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік.

Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

Відповідно до підпункту 2 п.10 Правил справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Згідно з п.20. Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

У платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу.

Отже, інформація, зазначена в оскаржуваній ухвалі про виконання судового рішення ще у 2017 році, не узгоджується з вищезазначеними нормативно-правовими документами, так як в матеріалах справи відсутні належні докази виконання постанови Верховного Суду від 02.10.2019 року.

Таким чином, при наявності рішення суду, яке набрало законної сили та підлягає виконанню на всій території України, боржник згідно зі ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язаний особисто вчинити певні дії, зокрема, виконати вимоги постанови Верховного Суду від 02.10.2019 року шляхом здійснення повірки та опломбування теплолічильника «ULTRAHEAT» 2WR, заводський номер 66417440, а також скласти у двох примірниках відповідний акт про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо задоволення апеляційної скарги скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 , скасування ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 11 липня 2022 року та задоволення скарги ОСОБА_2 на дії Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція».

Слід визнати неправомірною і скасувати постанову головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Проц Віктора Степановича від 29 червня 2021 року про закінчення виконавчого провадження №63826183, а також стягнути з головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Проц Віктора Степановича (03127, м. Київ, вул. Ломоносова, 22/15) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 11 липня 2022 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Скаргу ОСОБА_2 на дії Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» задовольнити.

Визнати неправомірною і скасувати постанову головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Проц Віктора Степановича від 29 червня 2021 року про закінчення виконавчого провадження № 63826183.

Стягнути з головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Проц Віктора Степановича (03127, м. Київ, вул. Ломоносова, 22/15) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2022 року.

Головуючий:

Судді: