СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/197/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

21.11.2022 р. представник заявника звернулась до суду із заявою до подачі позовної заяви в якій просить накласти арешт на нежитлове приміщення загальною площею 342,8 кв. м,, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , посвідка на постійне проживання, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 07.05.2014, видавник: 8001, країна громадянства: Іран (Ісламська Республіка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224; накласти арешт на квартиру загальною площа 117,1 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , країна громадянства: Ісламська Республіка Іран, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24; накласти арешт на грошові кошти, що належать ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), у межах ціни позову, а саме у розмірі 3 886 743,71 грн (три мільйони вісімсот вісімдесят шість тисяч сімсот сорок три гривні сімдесят одна копійка), які обліковуються на всіх відкритих рахунках і вкладах чи на збереженні у банках або інших фінансових установах, виявлених державним або приватним виконавцем під час виконавчого провадження, а також на грошові кошти на рахунках, що будуть відкриті після постановлення ухвали суду про вжиття заходів забезпечення позову, за виключенням грошових коштів, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом; накласти арешт на грошові кошти, що належать гр. Ірану ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), у межах ціни позову, а саме у розмірі 3 886 743,71 грн (три мільйони вісімсот вісімдесят шість тисяч сімсот сорок три гривні сімдесят одна копійка), які обліковуються на всіх відкритих рахунках і вкладах чи на збереженні у банках або інших фінансових установах, виявлених державним або приватним виконавцем під час виконавчого провадження, а також на грошові кошти на рахунках, що будуть відкриті після постановлення ухвали суду про вжиття заходів забезпечення позову, за виключенням грошових коштів, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

В обгрунтування заяви посилалася на те, що 04.03.2021 року між ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_4 з другої сторони укладено Договір позики, який посвідчено Тригуб Є.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано у реєстрі за №1448. Факт отримання позичальником зазначених грошових коштів підтверджується п. 4 Договору позики «Своїм підписом під цим договором ПОЗИЧАЛЬНИК підтверджує факт отримання ним грошових коштів у розмірі 2 952 100 грн. 00 коп., що за курсом Національного банку України на момент укладання цього Договору становить еквівалент 106 000 дол. США. 06.04.2021 року Позичальником повернуто позикодавцеві частину позики, яка еквівалентна 2000 доларів США 00 центів. Станом на 20.11.2022 року сума у гривнях, яка еквівалентна 104 000 доларів США 00 центів за курсом, визначеним в порядку, передбаченому пунктом 2.2 цього Договору досі не повернута позикодавцеві. Таким чином станом на 20.11.2022 року основна сума боргу Позичальника перед Позикодавцем за Договором позики становить 104 000 доларів США 00 центів, що за курсом Національного банку України (36,57 грн. за 1 долар документ сформований в системі «Електронний суд» 20.11.2022 3 США) на 20.11.2022 року становить 3 803 280,00 (три мільйони вісімсот три тисячі двісті вісімдесят гривень) грн. Також у зв`язку із простроченням виконання зобов`язань за договором позики Позичальнику нараховано 3% річних за користування чужими грошима.

04.03.2021 року між ОСОБА_5 з однієї сторони та Ірану Фегхі з другої сторони укладено договір поруки, який посвідчено Тригуб Є.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано у реєстрі за № 1451.

Заявник наполягає на тому, що між сторонами дійсно виник спір, який полягає в тому, що Відповідачі, які є солідарними боржниками перед позивачем, достовірно знаючи про наявність свого обов`язку повернути кошти за нотаріально посвідченим договором позики, протягом тривалого часу ігнорують законні вимоги позивача; - існує реальна загроза невиконання чи істотного ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, адже квартира та нежитлове приміщення, які просить арештувати позивач є єдиним цінним майном Відповідачів, останні виходячи з інформації отриманої Позивачем з Державного реєстру речових прав та інших відкритих джерел, не володіють іншим цінним майном , за рахунок якого можна було б задовольнити вимоги позивача. Тому відчуження цієї квартири та нежитлового приміщення або перерахування коштів з рахунків зробить неможливим ефективний захист порушених прав позивача. - предмет позову по даній справі (стягнення коштів) та захід забезпечення позову (накладення арешту на майно та кошти відповідачів) є взаємопов`язаними, захід забезпечення позову відповідає позовним вимогам та є співмірним з ними. Просить задовольнити заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з натупних підстав.

04.03.2021р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір позики відповідно до якого позикодавець передав позичальнику у власність грошові кошти у сумі 2 952 100 грн.00 коп., що за курсом Національного банку України на момент укладання цього договору становить еквівалент 106 000 дол. США .

Відповідно до п.2.5 договору повернення позики в готівкової формі повинно бути здійснено в м. Києві за фактичним місцем проживання позикодавця. У разі відсутності позикодавця або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання та/або ухилення позикодавця або уповноваженої ним особи від прийняття виконання позичальник має право виконати зобов`язання шляхом внесення грошових коштів на депозитний рахунок нотаріуса , який посвідчив даний договір.

04.03.2021р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договір поруки.

Відповідно до п. 1.1. договору поруки предметом договору забезпечується виконання зобов`язань ОСОБА_4 за договром позики, укладеним між Позикодавцем та позичальником 04.03.2021р. та посвідчений Тригуб Є.О., приватним нотаріусом КМНО на суму 2 952 100,00 грн., що за курсом НБУ на момент укладання цього договору становить еквівалент 106 000,00 дол. США.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_3 належить група нежитлових приміщень, нерухомості загальною площею 342,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 та квартира загальною площею 117.1 кв.м, житлова площа 54,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотекою є вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;2) забороною вчиняти певні дії;3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч. 1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Крім того, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Значення цього інституту полягає в тому, що ним захищаються права позивача у разі несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, продати чи знищити його та з метою попередження інших потенційних труднощів, що виникають під час реалізації рішення суду у конкретній справі.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Згідно роз`яснень, даних у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява представнкиа заявника підлягає частковому задоволенню, а саме накладення арешту на нежитлове приміщення загальною площею 342,8 кв. м,, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , посвідка на постійне проживання, серія та номер: НОМЕР_2 , видана 07.05.2014, видавник: 8001, країна громадянства: Іран (Ісламська Республіка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224; накласти арешт на квартиру загальною площа 117,1 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , країна громадянства: Ісламська Республіка Іран, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому заява підлягає задоволенню частково.

Щодо накладення арешту на грошові кошти суд не вбачає підстав, оскільки до заяви представником заявника не надано доказів, що відповідачі мають рахунки на які можливо накласти арешт.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.151-153, 293 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної заяви - задовольн6ити частково.

Накласти арешт на нежитлове приміщення загальною площею 342,8 кв. м,, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , посвідка на постійне проживання, серія та номер: НОМЕР_2 , видана 07.05.2014, видавник: 8001, країна громадянства: Іран (Ісламська Республіка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224.

Накласти арешт на квартиру загальною площа 117,1 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , країна громадянства: Ісламська Республіка Іран, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24.

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання її суддею.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко