КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

8 грудня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

розглянувши заявлений колегію суддів у складі Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А. самовідвід у справі за апеляційною скаргою Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 16 серпня 2022 року за заявою Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» про поворот виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 15 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України», третя особа: Міністерства охорони здоров`я України про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 16 серпня 2022 року заяву про поворот виконання рішення залишено без задоволення.

На вказану ухвалу суду 27 жовтня 2022 року ДП Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» направило поштовим зв`язком апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, яка надійшла до суду 2 листопада 2022 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 2 листопада 2022 року визначено колегію суддів у складі судді-доповідача Рейнарт І.М., суддів: Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А. для розгляду зазначеної апеляційної скарги.

3 листопада 2022 року матеріали справи витребуванні з Голосіївського районного суду міста Києва від 16 серпня 2022 року.

Матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду 5 грудня 2022 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне заявити самовідвід у цій справі, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 36 ЦПК України встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

У світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Колегія суддів Київського апеляційного суду у складі судді-доповідача Кирилюк Г.М., суддів Рейнарт І.М., Семенюк Т.А. розглядала апеляційну скаргу Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 15 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України», третя особа: Міністерства охорони здоров`я України про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 15 листопада 2018 року змінено в частині застосування норм матеріального права. В решті рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 11 червня 2020 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року скасовано. Передано справу №752/25588/17 на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 22 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 лютого 2021 року залишено без змін.

У червні 2021 року Державне підприємство «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» подало заяву про поворот виконання рішення суду від 15 листопада 2018 року, яке було змінено колегією суддів в частині застосування норм матеріального права, але залишено без змін в іншій частині. У подальшому судове рішення апеляційного суду було скасовано.

Зважаючи на наведене та враховуючи, що судді Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А. висловили свою правову позицію щодо застосування норм матеріального права при розгляді даного спору про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з метою уникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності суддів при розгляді апеляційної скарги Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 16 серпня 2022 року у справі про поворот виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 15 листопада 2018 року, та забезпечення довіри учасників справи до суду, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення самовідводу суддів від розгляду зазначеної апеляційної скарги.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 36, ст. 39, 40 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

заявлений самовідвід суддів Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А. від розгляду апеляційної скарги Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 16 серпня 2022 року задовольнити.

Справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 16 серпня 2022 року за заявою Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» про поворот виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 15 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України», третя особа: Міністерства охорони здоров`я України про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу передати на повторний автоматизований розподіл.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк