ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4503/22 Справа № 206/5855/21 Категорія 59 Суддя у 1-й інстанції - Кушнірчук Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Гаржі О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

на рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 15 березня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Самарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про внесення змін до актових записів цивільного стану, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із вишезазначеним позовом посилаючись на те, що мати ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , за національністю є «німкенею», що встановлено рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 1998 року у справі № 2-1363/1998 та підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , відповідно до якого, обидва батьки дитини за національністю є - німцями.

ОСОБА_1 зазначає, що звернулася до Самарського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про внесення змін, зокрема до актового запису про своє народження, в частині виправлення національності матері з «українка» на «німкеня», проте 18 квітня 2019 року отримала висновок-відмову у виправлені національності матері з посиланням на розбіжності щодо зазначення національності матері в двох актових записах про шлюб та двох актових записах про розірвання шлюбів матері.

Отримавши від матері копію рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 1998 року, ОСОБА_1 16 листопада 2021 року звернулася до Самарського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою щодо надання роз`яснення стосовно можливості внесення змін/виправлення до актового запису про своє народження виправлення національності матері з «українка» на «німкеня» та до актового запису про свій шлюб виправлення своєї національності з «українка» на «німкеня», з урахуванням вказаного рішення суду.

17 листопада 2021 року ОСОБА_1 отримала відповідь від Самарського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, якою надано роз`яснення щодо неможливості внесення зазначених вище виправлень так, як висновок про внесення змін до актових записів цивільного стану складається лише у випадках, якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були зокрема допущені помилки чи вказані неправильні відомості, а внесення змін до актових записів цивільного стану на підставі рішення суду, можливе якщо в ньому зазначено про внесення конкретних змін до актових записів цивільного стану. При цьому, було акцентовано її увагу на те, що у наданому рішенні суду, відсутні вказівки щодо внесення змін до актового запису про її народження в частині зміни/виправлення національності матері.

ОСОБА_1 зазначає, що внаслідок пережитого (пригнічення зі сторони агресивних громадян до німецької національності в побуті, в школі та у вищих учбових закладах), навіть після відновлення матір`ю своєї національності, боялась відновлювати документально німецьку національність відносно себе із-за невизначеності та нестабільності в законодавстві України, щоб не нашкодити тим самим своїм дітям. Тільки в теперішній час, внаслідок підтримки дітей та викоренення в суспільстві України негативного відношення до німецької національності, дійшли до єдиного та обоюдного рішення щодо остаточного впорядкування документів. Враховуючи, що в актових записах дітей ОСОБА_1 її національність зазначена «українка», підтвердженням чого є свідоцтва про народження ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому останні за вказаних вище обставин теж були позбавлені права обрати при досягненні 16-ти річного віку та під час реєстрації шлюбу, національність «німкеня», в супереч свого власного визнання та родового походження.

На даний час позивачі прагнуть відновити та зберегти своє етнічне походження відповідно до положень діючого законодавства України, а тому звернулись до суду в вказаним позовом та просили суд встановити, що позивачі за національністю є «німкенями», про що необхідно внести зміни до актових записів цивільного стану складених відносно позивачів, оскільки вони є старого зразку та містять графи «національність», відомості в яких, спростовують їх дійсне походження.

Рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 15 березня 2022 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за національністю є «німкенями». Внесено зміни до:

- актового запису про народження № 54 від 18 листопада 1951 року, складений відділом ЗАГС селища Красноармійський Дніпропетровського району на ОСОБА_7 , виправлено національність матері з «українка» на «німкеня»;

- актового запису про шлюб № 20 від 19 лютого 1972 року, складений міським бюро ЗАГС м. Ігрень Дніпропетровської області на ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , виправлено національність нареченої з «українка» на «німкеня»;

- актового запису про народження № 130 від 15 червня 1973 року, складеного міським бюро ЗАГС м. Ігрень Дніпропетровської області на ОСОБА_9 , виправлено національність матері з «українка» на «німкеня»;

- актового запису про народження № 14 від 13 січня 1977 року, складеного міським бюро ЗАГС м. Ігрень Дніпропетровської області на ОСОБА_10 , виправлено національність матері з «українка» на «німкеня»;

- актового запису про шлюб № 591 від 27 жовтня 1990 року, складеного Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , виправлено національність нареченої з «українка» на «німкеня»;

- актового запису про шлюб № 551 від 16 грудня 1995 року, складеного Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , виправити національність нареченої з «українка» на «німкеня»;

- актового запису про шлюб № 1006 від 19 грудня 1992 року, складеного Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , виправити національність нареченої з «українка» на «німкеня».

Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю підстав для задоволення позову, оскільки позивачі мають право відновлювати свою національність, зокрема й шляхом внесення змін до актових записів цивільного стану в частині виправлення їх національності з «українка» на «німкеня».

Не погодившись з рішенням суду, Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) звернулося з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що зміна національності чинним законодавством не передбачена з огляду на втрату чинності Указу Президента України від 31 грудня 1991 року №24 «Про порядок зміни національності». Крім того, при державній реєстрації шлюбу ОСОБА_9 , в актовому записі про шлюб №1006 від 19 грудня 1992 року, складеного Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на ОСОБА_13 та ОСОБА_9 не допущено жодної помилки відносно національності нареченої, а саме вказано національність «українка». Вказує, що у порядку встановленому Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року за №96/5 до Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_9 не зверталася.

Позивачі подали відзив на апеляційну скаргу, у якому просили залишити апеляційну скаргу Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) без задоволення, а рішення суду без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 грудня 1998 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення у справі № 2-1363/1998 за заявою ОСОБА_4 про встановлення неправильності запису в акті цивільного стану. Зазначеним рішенням, зокрема, встановлено національність ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Дніпропетровська німкеня.

З наданих суду документів вбачається, що ОСОБА_4 , є матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджуються: свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , НОМЕР_1 виданим 26 січня 1952 року селищ. Красноармійським ЗАГСом Дніпропетровського району; свідоцтвом про шлюб ОСОБА_1 , НОМЕР_2 виданим 19 лютого 1972 року міським бюро ЗАГС м. Ігрень Дніпропетровської області; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (батьків ОСОБА_1 ) із зазначенням про другого з подружжя № 7 сформованого 29 січня 2019 року; свідоцтвом про розірвання шлюбу батьків Позивача 1, НОМЕР_3 виданим 18 січня 1983 року відділом ЗАГС Дніпропетровського райвиконкому; повторним свідоцтвом про другий шлюб матері ОСОБА_1 , НОМЕР_4 виданим 18 січня 1983 року Красноармійською селищною радою Самарського району м. Дніпропетровська; повторним свідоцтвом про розірвання 2-го шлюбу матері ОСОБА_1 , НОМЕР_5 виданим 12 серпня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Самарської районної ради м. Дніпропетровська; свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові матері ОСОБА_1 , НОМЕР_6 виданим 12 серпня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Самарської районної ради м. Дніпропетровська

В подальшому, внаслідок проведення реєстрації про переміну прізвища, імені, по батькові - мати ОСОБА_1 змінила прізвище з « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_15 », а ім`я з « ОСОБА_16 » на « ОСОБА_17 », підтвердженням чого є вказане вище свідоцтво про переміну прізвища, імені № НОМЕР_7 від 12 серпня 1998 року.

Відповідно до діючого законодавства у 1998 році, тобто на час реєстрації зміни прізвища та імені, мати ОСОБА_1 внесла зміни до актового запису про розірвання другого шлюбу та актового запису про своє народження, змінивши своє ім`я в актовому записі про народження та змінивши ім`я і прізвище в актовому записі про розірвання другого шлюбу, підтвердженням чого є витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с. 25-27, 29-31).

З наданих копій свідоцтв про народження ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що їх матір`ю є ОСОБА_1 та її національність зазначена «українка» (а.с.19,23).

15 лютого 2019 року ОСОБА_1 , звернулася до Самарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі з заявою про внесення змін, зокрема до актового запису про своє народження, в частині виправлення національності матері з «українка» на «німкеня».

18 квітня 2019 року отримала висновок-відмову у виправлені національності матері, з посиланням на розбіжності щодо зазначення національності матері в двох актових записах про шлюб та двох актових записах про розірвання шлюбів матері (а.с.33-34).

Внаслідок отримання вказаної відмови, мати ( ОСОБА_4 ) повідомила ОСОБА_1 , що раніше відновлювала свою національність через суд у 1998 році (а.с. 32).

Отримавши від матері копію рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 1998 року по справі № 2-1363/1998, ОСОБА_1 , 16 листопада 2021 року звернулася до Самарського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі з заявою щодо надання роз`яснення стосовно можливості внесення змін/виправлення до актового запису про своє народження в частині виправлення національності матері з «українка» на «німкеня», з урахуванням вказаного рішення суду та до актового запису про свій шлюб виправлення своєї національності з «українка» на «німкеня».

17 листопада 2021 року ОСОБА_1 , отримала відповідь Самарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі за вих. № 1912/20.18-32 від 16 листопада 2021 року, якою надано роз`яснення, щодо неможливості внесення зазначених вище виправлень так, як висновок про внесення змін до актових записів цивільного стану складається лише у випадках, якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були зокрема допущені помилки чи вказані неправильні відомості, а внесення змін до актових записів цивільного стану на підставі рішення суду, можливе якщо в ньому зазначено про внесення конкретних змін до актових записів цивільного стану. При цьому, акцентовано увагу на те, що у наданому рішенні суду, відсутні вказівки щодо внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_1 в частині зміни/виправлення національності матері.

Встановлено, що мати ОСОБА_1 звертаючись у 1998 році до суду із заявою про неправильність запису в акті цивільного стану, не мала змоги заявляти вимогу щодо виправлення своєї національності в актовому записі про народження доньки ( ОСОБА_1 ), оскільки вона на час її звернення до суду була повнолітньою.

Внаслідок підтвердження нею факту приналежності до певної національності, ОСОБА_1 , з урахуванням діючого на той час законодавства, мала право сама, в зручний для неї час, звернутися до відділу реєстрації актів цивільного стану з відповідною заявою в частині внесення виправлення національності матері у актовому записі про своє народження (п. 7 Правил з питань внесення змін, доповнень і виправлень у записи актів громадянського стану, затверджених Міністерством юстиції України 03 травня 1994 року, Правила не застосовуються в роботі з 1 січня 2003 року на підставі наказу Міністерства юстиції N 86/5 від 26 вересня 2002 року - заява про внесення змін, доповнень, виправлень у записи актів громадянського стану можуть подаватися особами, щодо яких були складені ці записи, та по нотаріально посвідченій довіреності).

Цей факт також додатково підтверджується письмовими поясненням матері ОСОБА_1 - ОСОБА_4 від 10 грудня 2021 року (а.с.32).

Крім того, в своєму поясненні ОСОБА_4 зазначає, що під час звернення до Самарського районного відділу реєстрації актів цивільного стану м. Дніпропетровська щодо виконання рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі № 2-1363/1998 від 24 грудня 1998 року, їй не повідомили у Самарському районному відділі реєстрації актів цивільного стану м. Дніпропетровська про те, що в актових записах про її перший та другий шлюб, а також в актових записах про розірвання першого та другого шлюбу є графа «національність», в яких зазначено її національність -«українка», тому нею не подавалась заява про внесення змін до зазначених актових записів, в частині виправлення її національності.

В свою чергу, з наявних свідоцтв про перший та другий шлюби та розірвання першого, другого шлюбу, графи про національність відсутні (а.с.41-42).

Таким чином, судом встановлено, що окрім свідоцтва про народження матері ОСОБА_1 , в якому обоє батьки за національністю є «німцями» (а.с.20) та рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 1998 року, мати ОСОБА_1 , за національністю є «німкенею», а отже не потребує додаткового встановлення чи доказування та є підставою для внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_18 № 54 від 18 листопада 1951 року складеному відділом ЗАГС селища Красноармійський Дніпропетровського району Дніпропетровської області, в частині виправлення національності матері з «українка» на «німкеня» так, як національність дитини визначається за національністю батьків.

Задовольняючи позовну заяву суд першої інстанції виходив із того, що позивачі мають право вільно відновлювати свою національність, зокрема й шляхом внесення змін до актових записів цивільного стану в частині виправлення їх національності з «українка» на «німкеня».

Колегія суддів не може погодитися із висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке суд захищає у спосіб, встановлений частиною другою статті 16 ЦК України або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відносини, пов`язані з діяльністю органів державної реєстрації актів цивільного стану проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням регулюються Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що органами державної реєстрації актів цивільного стану є відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану).

Згідно із частиною 1 статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Органи державної реєстрації актів цивільного стану, в контексті приписів частини 4 статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України (ч. 5 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

Поряд з цим, приписами частини 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Згідно частини 2 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

В той же час, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану (ч. 3 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

При цьому, відповідно до частини 4 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 6 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.

Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року за №96/5 затверджено «Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» (далі Правила).

У відповідності до пункту 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно пункту 1.5 розділу І Правил заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами, шляхом їх формування та реєстрації за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на яких заявники за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у них, проставляють власні підписи.

Працівник відділу державної реєстрації актів цивільного стану, який прийняв заяву, звіряє відомості, зазначені заявником у заяві, з паспортом або паспортним документом. Суперечливі дані в документах письмово пояснюються заявником. Документи, які мають необумовлені виправлення, підчистки або викликають сумніви щодо їх достовірності, перевіряються особливо ретельно та у разі потреби направляються для проведення їх експертизи до судово-експертної установи Міністерства юстиції України (за рахунок заявника). Відомості про акти цивільного стану, зазначені заявником у заяві, перевіряються в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян.

Пункт 1.7 розділу І Правил визначає, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

У разі зберігання актового запису цивільного стану (метричного запису) у державному архіві внесення змін до актового запису (метричного запису) проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно із пунктом 2.6 розділу ІІ Правил разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Положеннями пункту 2.12 розділу ІІ Правил визначено, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Підпунктом 2.13.2 пункту 2.13 розділу ІІ Правил передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Внесення змін до актових записів цивільного стану можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству України (пп. 2.13.12 п. 2.13 розділу ІІ Правил).

Згідно з підпунктом 2.16.7 пункту 2.16 зазначених Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України від 25 червня 1992 року №2494-XII «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Крім того, як слідує з приписів частини 2 статті 300 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на збереження своєї національності, культурної, релігійної та мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Також, слід звернути увагу й на те, що право на належність особи до певної національності або національної меншини, зокрема захищається і Міжнародною Рамковою Конвенцією Про захист національних меншин від 01 лютого 1995 року (ратиф. Україною 09 грудня 1997 року, чинна з 01 травня 1998 року), зі змісту статті 3 якої слідує, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

У Постанові Пленуму Верховного суду України від 07 липня 1995 року Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів.

Виходячи з вищевикладеного, висновок суду першої інстанції про задоволення вимог є передчасним, оскільки позивачами не доведено порушення відповідачами їх прав, враховуючи, що ОСОБА_1 отримавши висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану від 18 квітня 2019 року, яким відмовлено у виправлені національності матері, з посиланням на розбіжності щодо зазначення національності матері в двох актових записах про шлюб та двох актових записах про розірвання шлюбів матері, такий висновок у судовому порядку не оскаржила, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника не звертались.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав недоведеності порушення прав позивачів.

Водночас, останні не позбавлені звернутися із заявами про внесення змін до актового запису цивільного стану до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, надавши відповідні документи, або звернутися до суду із заявою в порядку статті 315 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати, відповідно до положень статті 376 ЦПК України.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційним судом було задоволено апеляційну скаргу Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), справа розглянута по суті з ухваленням нового судового рішення, з позивачів на користь відповідача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 086,00 грн. по 1 362 грн. з кожної.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) задовольнити.

Рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 15 березня 2022 року скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) судові витрати зі сплати судового за подачу апеляційної скарги у розмірі 4 086,00 грн. по 1 362 грн. з кожної.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова