Справа № 464/5584/22
пр.№ 2-др/464/44/22
13.12.2022 року Сихівський районний суд м. Львова в складі:
головуючого - судді Теслюка Д.Ю.,
за участі секретаря судового засідання Лісовської Т.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву представника позивачки адвоката Фартушка Назара Богдановича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 21.11.2022 позов ОСОБА_1 задоволено, ухвалено розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 01.08.2018 у Сихівському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №242. Окрім цього, вирішено питання судового збору: ухвалено повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 496 грн. 20 коп.; стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

В ході судового розгляду даної справи представником позивачки було зроблено заяву про наявність у позивачки ОСОБА_1 судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

28.11.2022 до суду надійшла заява від представника позивачки адвоката Фартушка Назара Богдановича, у якій останній просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Від відповідача ОСОБА_2 05.12.2022 надійшов відзив на заяву представника позивачки про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у якому останній просив відмовити у задоволенні заяви, з огляду на таке. Розгляд справи про розірвання шлюбу у судовому засіданні не проводився, до початку розгляду справи по суті учасники справи подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Справа про розірвання шлюбу є максимально простою і не потребує спеціальних знань. Враховуючи наведене, витрати за послуги адвоката позивачки у справі про розірвання шлюбу в сумі 5 000 грн., є неспівмірними із складністю справи, наданим обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, а тому не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру.

У судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Представник позивачки адвокат Фартушок Н.Б. у заяві про стягнення витрат на професійну правничу допомогу просив розглядати таку у його відсутності.

У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, у відповідності до ч. 3 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Дослідивши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення та матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів. рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Із урахуванням наведених норм та викладених обставин, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у цивільній справі щодо розподілу судових витрат.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»).

Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17.

Частиною 5 статті 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Встановлено, що правнича допомога надавалась позивачці ОСОБА_1 адвокатом Адвокатського об`єднання «Гордій та партнери» Фартушком Назаром Богдановичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 13 березня 2019 року серії ЛВ №001405, видане Радою адвокатів Львівської області) на підставі договору про надання правової допомоги №21/09/22 від 21.09.2022.

Разом із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу представник позивачки подав до суду: додатки до договору про надання правової допомоги №21/09/22 від 21.09.2022 та від 22.11.2022, які містять детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатами Фартушком Н.Б., а також акт приймання-передачі виконаних робіт від 22.11.2022.

При цьому представник позивачки не надав документів, що свідчать про оплату позивачкою ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжні доручення з відміткою банку або інші банківські документи) у справі за її позовом про розірвання шлюбу.

Разом з тим, згідно із вищезазначеними додатками до договору про надання професійної правничої допомоги, їх сторони погодили термін виконання договору в частині оплати за послуги адвоката.

Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також заяву відповідача про неспівмірність таких витрат, суд вважає, що деякі види робіт мають не обґрунтовано завищену вартість. Таким чином, судом встановлена неспівмірність заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу складності справи та фактично виконаними адвокатами робіт (наданих послуг), часові, витраченому адвокатами на виконання відповідних робіт (послуг), обсягу наданих робіт (послуг).

Виходячи із встановленої реальності участі адвоката та її необхідності, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивачки на професійну правничу допомогу до 500 грн., які можна вважати необхідними і неминучими для позивачки, яка була змушена до залучення професійної допомоги адвоката.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 264, 265, 270 ЦПК України,

у х в а л и в:

ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 500 (п`ятсот) грн.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя Д.Ю. Теслюк