Справа № 301/1676/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" червня 2022 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючої судді Даруда І.А.

при секретарі Сатін Н.М.

за участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завданої шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення завданої шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 10 червня 2013 року нею - ОСОБА_1 до Іршавського РВ УМВС України в Закарпатській області подано заяву про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення передбаченого статтею 290 КК України .

Підставою для подання заяви від 10.06.2013 року слугувало те, що ОСОБА_2 , діючи умисно, без дозволу відповідних органів, вчинив заміну номерної панелі з ідентифікаційним номером на напівпричепі марки «КОGEL», моделі SN 24, номер шасі НОМЕР_1 , який належить позивачу на праві приватної власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 .

Посилається на те, що напівпричіп марки «КОGEL», моделі SN 24, номер шасі НОМЕР_3 , був придбаний Відповідачем за кошти які були надані останньому її чоловіком, а саме ОСОБА_3 . Так, в жовтні 2007 року між ОСОБА_3 та відповідачем було досягнуто усної домовленості на придбання напівпричепа марки «КОGEL», відповідно до якої останній погодився за кошти та на користь позивача придбати напівпричіп для вантажного автомобіля. На виконання вищевказаної домовленості ОСОБА_3 , через ОСОБА_4 , передав ОСОБА_2 23 800 доларів США для придбання напівпричепа.

Постановою старшого слідчого СВ Іршавського ВП Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області Котубей І.І., від 19.04.2018 року ОСОБА_1 , у зв`язку із завданням їй матеріальної шкоди, залучено до кримінального провадження за №0000849 від 11.06.2013 року як потерпілу сторону.

Відповідно до висновку №109Е - 02/17 спеціального дослідження напівпричепа бортового - Е «КОGEL» SN 24) встановлено, що номеронесуча деталь - передня поперечина платформи - має сліди деформації і заміни.

16.10.2018 року Іршавським районним судом Закарпатської області по справі №301/2114/18, розглянувши матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000849 від 11.06.2013 року, винесено ухвалу відповідно до якої вирішено ОСОБА_2 звільнити від кримінальної відповідальності передбаченої статтею 290 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі статті 49 КК України.

У даному випадку Кримінальний кодекс України виходить із встановлення факту вчинення особою кримінально-караного діяння, а тому вказані підстави звільнення від кримінальної відповідальності є нереабілітуючими.

Таким чином, обставини вчинення Відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого статтею 290 КК України, встановлені ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 16.10.2018 року, та відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Разом із тим, у зв`язку із вчиненням відповідачем вищевказаного злочину позивачу завдані збитки у вигляді: 1) втрат, яких завдано у зв`язку зі знищенням напівпричепа; 2) доходів, які могли бути одержаними за звичайних обставин. Крім вищевказаного, в ході досудового розслідування встановлено безпідставність набуття відповідачем коштів.

Вважає, що завдані відповідачем збитки повинні бути відшкодовані, а безпідставно набуті кошти, повернуті, так як ОСОБА_2 діючи умисно, без дозволу відповідних органів, вчинив заміну номерної панелі з ідентифікаційним номером на напівпричепі марки «КОGEL», моделі SN 24, номер шасі НОМЕР_3 , який належить позивачу на праві приватної власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 .

Тобто зміна ідентифікаційного номеру кузова транспортного засобу позбавляє можливості ідентифікувати транспортний засіб, як власність особи, експлуатація такого транспортного засобі на території України заборонена .

Позивач позбавлений можливості продати напівпричіп оскільки у зв`язку підробленням ідентифікаційного номеру (номера шасі) відчуження даного напівпричепа неможливе. У Позивача відсутні можливості реалізувати свої права як власника майна.

Отже, у зв`язку із неправомірними діями відповідача, які проявились в умисній, без дозволу відповідних органів, заміні номерної панелі з ідентифікаційним номером на напівпричепі, здійснено фактичне знищення майна Позивача, тобто приведення його у повну непридатність до використання за цільовим призначенням.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до інформації наявної на інтернет сайтах із продажу напівпричепів

вбачається, що середня вартість напівпричепа марки «КОGEL» моделі SN 24, 1998 року

випуску, складає на сьогодні 3 540 доларів США.

Крім цього, за період кримінального провадження за №0000849 від 11.06.2013 року ОСОБА_1 , було понесено ряд витрат пов`язаних із проведенням спеціального дослідження напівпричепа та оплатою послуг за користування паркомісцем.

Так, в межах кримінального провадження №0000849 від 11.06.2013 року Приватним підприємством ЕНДЦ «Експертиза» було проведено спеціальне досліджень з метою встановлення дійсного ідентифікаційного номеру напівпричепа за наслідками якого видано висновок №109Е-02/17 від 16.08.2017 року.

Сума коштів була оплачена позивачкою .

13.12.2017 року начальником Головного сервісного центру МВС Криклій В.А. видано висновок №11753 про можливість дублювання ідентифікаційного номера напівпричепа. 06.02.2018 року науково - дослідним бюро судових експертиз «Сантодор» було виготовлено додаток до висновку Головного сервісного центру МВС видано висновок №11753 13.12.2017 року вартість послуг яких також була оплачена.

Крім того, оскільки в межах кримінального провадження №0000849 від 11.06.2013 року належний позивачці напівпричіп був визнаний речовим доказом та переданий на відповідальне зберігання, останній було розміщено на платне паркомісце, що знаходиться на території яка перебуває у власності ФОП ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 .

Так, вартість користування паркомісцем за період з 01.06.2017 року по 01.06.2020 року, становила 54 800 гривень 00 коп.

Отже, у зв`язку із здійсненням ОСОБА_2 заміни номерної панелі з ідентифікаційним номером на напівпричепі, позивачкою в межах кримінального провадження №0000849 від 11.06.2013 року були понесені витрати.

Крім цього, придбання напівпричепу здійснювалось з метою його майбутнього використання як для власних потреб так і для отримання прибутку шляхом надання вантажного напівпричепа в оренду.

Відповідно до інформації наявної на інтернет сайтах, середня вартість оренди вантажного напівпричепа строком на один день складає 475 гривень.

Крім цього, в ході досудового розслідування в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000849 від 11.06.2013 року встановлено, зокрема, що вищевказаний напівпричіп був ввезений із-за кордону та згідно митної декларації його вартість складає 3000 доларів США.

З огляду на вищевказане вбачається, що Відповідачем із суми наданих для придбання напівпричепа коштів, а саме 23 800 доларів США, витрачено тільки 3000 доларів США, а від так останнім було безпідставно набуто 20 800 доларів США, які відповідно до ч. 1, 2 статті 1212 ЦК України, зобов`язаний повернути.

Отже, ОСОБА_1 внаслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення яке проявилося в умисній, без дозволу відповідних органів, заміні номерної панелі з ідентифікаційним номером на напівпричепі, завдано майнової шкоди у розмірі 150 000,00 грн., яка підлягає відшкодуванню.

Позивачка ОСОБА_1 подала заяву про збільшення позовних вимог, мотивуючи тим, щов поданій позовній заяві за період кримінального провадження за №0000849 від 11.06.2013 року нею - ОСОБА_1 , було понесено ряд витрат пов`язаних із проведенням спеціального дослідження напівпричепа.

Так, 13.12.2017 року начальником Головного сервісного центру МВС Криклій В.А. видано висновок №11753 про можливість дублювання ідентифікаційного номера напівпричепа. 06.02.2018 року науково - дослідним бюро судових експертиз «Сантодор» було виготовлено додаток до висновку Головного сервісного центру МВС видано висновок №11753 13.12.2017 року вартість послуг яких також була оплачена.

Разом із тим, у відповідь на поданий запит «Науково -дослідне Бюро судових експертиз «Сантодор» листом за вих.№20 повідомило, що в якості оплати за надані послуги - згідно висновку Головного сервісного центру МВС №11753 від 13 грудня 2017 року, на рахунок «Науково - дослідного Бюро судових експертиз «Сантодор» 02 лютого 2018 року в якості оплати за надані послуги надійшли кошти у сумі 3 800,00 (три тисячі вісімсот грн. 00 коп.)

Крім вищевказаного, в межах кримінального провадження №0000849 від 11.06.2013 року приватним підприємством ЕНДЦ «Експертиза» було проведено спеціальне досліджень з метою встановлення дійсного ідентифікаційного номеру напівпричепа за наслідками якого видано висновок №109Е-02/17 від 16.08.2017 року.

Приватне підприємство ЕНДЦ «Експертиза» листом за вих. №14-08/20 повідомило, що згідно журналу реєстрації експертиз вартість первинного огляду спеціального дослідження напівпричепа бортового - Е, марки «КОGEL» моделі SN 24, з реєстраційним номером А05786ХХ склала 195 гривень.

Отже, загальна сума коштів яка була сплачена позивачкою на проведення спеціального дослідження напівпричепа в межах кримінального провадження №0000849 від 11.06.2013 року становить 3 995 гривень.

Таким чином, вважає, що вищевказана сума коштів у розмірі 3 995 гривень є в прямому причинно - наслідковому зв`язку із шкодою завданою в результаті неправомірних дій відповідача, оскільки з метою захисту свого порушеного права позивачка була змушена здійснити ряд експертних досліджень щодо встановлення факту заміни номерної панелі з ідентифікаційним номером на напівпричепі марки «КОGEL» моделі SN 24, номер шасі НОМЕР_1 , в зв`язку з чим просить стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_3 ; паспорт НОМЕР_4 виданий Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області 09.04.1998р.) завдану шкоду у розмірі 150 000 (ста п`ятдесяти тисяч) грн. 00 коп.;

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_3 ; паспорт НОМЕР_4 виданий Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області 09.04.1998р.) завдану шкоду у розмірі 153 995 (ста п`ятдесят три тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 00 коп.;

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (адресапроживання: АДРЕСА_3 ; паспорт НОМЕР_4 виданий Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області 09.04.1998р.) суму безпідставно набутих коштів у розмірі 20 800 (двадцяти тисяч вісімсот) доларів США, що еквівалентно 584 688 (п`ятсот вісімдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят вісім) грн. 00 коп.;

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_3 ; паспорт НОМЕР_4 виданий Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області.

Позивачка ОСОБА_1 подала заяву про уточнення позовних вимог та просить вважати належними наступні:

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса

проживання: АДРЕСА_3 ; паспорт НОМЕР_4 виданий Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області 09.04.1998р.) завдану шкоду у розмірі 156 463 (сто п`ятдесяти шести тисяч чотириста шістдесяти трьох) гривень 00 коп., які складаються з:

- 3 540 доларів США. що становить суму шкоди спричиненої у зв`язку із знищенням належного Позивачу напівпричепа марки «КОGEL» моделі SN 24, номер шасі НОМЕР_1 та станом на момент подання позову - 12.08.2020 року, у відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют розміщеному на офіційному сайті Національного банку України - становить 97 668 гривень 60 коп. (3 540 доларів США * 27.59 гривень за 1 долар США = 97 668,60);

- 54 800 гривень, що становить суму витрат за користування паркомісцем за період з 01.06.2017 року по 01.06.2020 року;

- 3 995 гривень, що становить загальну суму коштів яка була сплачена позивачем на проведення спеціального дослідження напівпричепа в межах кримінального провадження№0000849 від 11.06.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса

проживання: АДРЕСА_3 ; паспорт НОМЕР_4 виданий Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області 09.04.1998р.) суму безпідставно набутих коштів у розмірі 20 800 (двадцяти тисяч вісімсот) доларів США.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Човганин М.І. подав заяву про застосування строку позовної давності, в якій стверджує, що з наданого позивачкою позову вбачається, що нібито про порушення майнових прав, останній стало відомо в жовтні 2007 року. Відтак, саме з цього часу в неї виникло право вимагати від відповідача стягнення шкоди. Проте, позивачка таким правом не скористалася, так як позов подала у серпні 2020 року, майже через тринадцять років, а тому заявлені вимоги позивачкою з пропуском строку позовної давності не підлягають задоволенню, так як такий сплив.

Крім цього, відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову на тій підставі, що Всупереч приписам норм процесуального закону, позивачка не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження існування усної домовленості між: ОСОБА_6 та відповідачем на придбання напівпричепа, факту передання грошових коштів в розмірі 23 800 доларів США,

Крім цього, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, вина особи не встановлюється.

Водночас, ухвала Іршавського районного суду від 16.10,2018 р. по справі № 301/2114/18 не встановлює наявність в діях відповідача складу кримінального правопорушення, а лише наявність підстав для звільнення від кримінальної відповідальності.

Із вказаного випливає, що позовні вимоги є беззаперечно безпідставними та такими, що не підлягають судом до задоволення.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що відповідач ОСОБА_2 просив горші передавати готівкою, а не переказувати на рахунок, подала заяву про уточнення позовних вимог та просиила збільшені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а саме стягнути суму в розмірі 738 683 (сімсот тридцять вісім тисяч шістсот вісімдесят три гривні 00 копійок) з яких:

- завдана шкода у розмірі 153 995 (ста п`ятдесят гри тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) три. 00 копійок;

- суму безпідставно набутих коштів у розмірі 20 809 (двадцяти тисяч вісімсот) доларів США, що еквівалентно 584 688 (п`ятсот вісімдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят вісім) гри. 00 коп.

Представник позивача адвокат Радь І.І. в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомляв ся про час і місце розгляду справи, а тому розгляд справи відбувся на підставі ст. 223 ЦПК у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про відкладення розгляду справи, тому суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, а неодноразове подання ними заяви про відкладення розгляду справи суд розцінює, як умисне намагання затягнути розгляд справи та вирішення справи по суті.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження №0000849 від 11.06. 2013 року відносно ОСОБА_2 за ст. 290 КК України, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 червня 2013 року позивачкою ОСОБА_1 до Іршавського РВ УМВС України в Закарпатській області подано заяву про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення передбаченого статтею 290 КК України, що стверджується витягом з ЄРДР від 11.06. 2013 року кримінального провадження №0000849 (а.с.18).

Підставою для подання заяви від 10.06.2013 року слугувало те, що ОСОБА_2 , діючи умисно, без дозволу відповідних органів, вчинив заміну номерної панелі з ідентифікаційним номером на напівпричепі марки «КОGEL», моделі SN 24, номер шасі НОМЕР_1 , який належить позивачу на праві приватної власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що напівпричіп марки «КОGEL», моделі SN 24, номер шасі НОМЕР_3 , був придбаний відповідачем за кошти які були надані останньому ОСОБА_3 . Так, в жовтні 2007 року між ОСОБА_3 та відповідачем було досягнуто усної домовленості на придбання напівпричепа марки «КОGEL», відповідно до якої останній погодився за кошти та на користь позивача придбати напівпричіп для вантажного автомобіля. На виконання вищевказаної домовленості ОСОБА_3 , через ОСОБА_4 , передав ОСОБА_2 23 800 доларів США для придбання напівпричепа.

Даний факт стверджується показами свідків наданих в судовому засіданні, зокрема поясненнями свідка ОСОБА_4 , який показав, що у жовтні 2007 року передав від імені подружжя ОСОБА_12 грошові кошти в розмірі 16000 доларів США ОСОБА_2 в два етапи, для придбання напівпричепу та для подальшої її реєстрації та передання такого ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_8 , яка показала, що у жовтні 2007 року особисто передавала ОСОБА_2 на прохання ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 800 доларів США, яких не вистачало на реєстацію напівпичіпу. Передача коштів відбулася вдома у ОСОБА_2 . При передачі коштів ОСОБА_8 телефонувала ОСОБА_1 до США та зазначила факт передачі. ОСОБА_2 чітко дав зрозуміти, що кошти були передані для придбання напівпричепу для ОСОБА_1 . Крім цього, свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що він, особисто у жовтні 2007 року передав від імені ОСОБА_1 2000 доларів США ОСОБА_2 , при передачі особисто телефонував ОСОБА_3 та підтвердив факт передачі. ОСОБА_2 озвучував, що гроші будуть використані на придбання напівпричепу та подальшої його реєстрації. Крім цього, відок ОСОБА_10 , яка є марірю ОСОБА_1 в судовому засіданні показала, що в 2007 році, не пам`ятає точної дати, зателефонував зять ОСОБА_3 і сказав, що прийде ОСОБА_2 і йому необхідно дати 1000 даларів США для бізнесу, а саме придбання напівпричіпу, що власне вона і зробила. Пізніше ОСОБА_2 сказав, що повернув гроші її чоловіку. Але це неправда, оскільки її чоловік помер, тому він так каже. Крім цього, свідок ОСОБА_11 , яка є сестрою ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що в 2007 році ОСОБА_2 приніс їй дублянку, яку предав ОСОБА_3 з США, на що вона сказала, що їй нікуди її носити і краще б він передав гроші. На це ОСОБА_2 відповів, що в кармані були гроші в розмірі 4000 доларів США, які він залишив собі для спільного бізнесу з ОСОБА_3 , а саме для придбання напівпричіпу. Чи придбав він напівпичіп їй невідомо.

Таким чином, суд оцінює критично доводи відповідача ОСОБА_2 викладених у відзиві на позовну заяву про те, що позивачка не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження існування усної домовленості між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 на придбання напівпричепа, факту передання грошових коштів, оскільки таке твердження спростовано показами свідків наданих в судовому засіданні.

Постановою старшого слідчого СВ Іршавського ВП Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області Котубей І.І., від 19.04.2018 року ОСОБА_1 , у зв`язку із завданням їй матеріальної шкоди, залучено до кримінального провадження за №0000849 від 11.06.2013 року як потерпілу сторону (а.с.53-54)

Відповідно до висновку №109Е - 02/17 спеціального дослідження напівпричепа бортового - Е «КОGEL» SN 24) встановлено, що номеронесуча деталь - передня поперечина платформи - має сліди деформації і заміни (а.с. 43-45).

16.10.2018 року Іршавським районним судом Закарпатської області по справі №301/2114/18, розглянувши матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000849 від 11.06.2013 року, винесено ухвалу відповідно до якої вирішено ОСОБА_2 звільнити від кримінальної відповідальності передбаченої статтею 290 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі статті 49 КК України (а.с. 49)

Згідно із абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України.

Звільнення від кримінальної відповідальності в контексті розглядуваного правового інституту не свідчить про виправдання особи, про визнання її невинною у вчиненні злочину. У даному випадку Кримінальний кодекс України виходить із встановлення факту вчинення особою кримінально-караного діяння, а тому вказані підстави звільнення від кримінальної відповідальності є нереабілітуючими. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року по справі №398/571/15-ц)

Відповідно до змісту ч. 6 ст. 82 ЦПК України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В зв`язку з цим, суд критично оцінює посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що судом не встановлено факт вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України, оскільки кримінальне провадження було закрито відносно нього у зв`язку з закінченням строків давності притягнення. Суд констатує, що, обставини вчинення відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого статтею 290 КК України, встановлені ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 16.10.2018 року, та відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

У зв`язку із вчиненням відповідачем вищевказаного злочину позивачці завдані збитки які полягають у наступному:

Відповідач ОСОБА_2 діючи умисно, без дозволу відповідних органів, вчинив заміну номерної панелі з ідентифікаційним номером на напівпричепі.

Статтею 37 Закону України «Про дорожній рух» констатована заборона експлуатації незареєстрованих (не перереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені.

Згідно з пунктом 15 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів, крім випадків вибракування їх у цілому, без ідентифікаційного номера або із знищеними, пошкодженими (один чи кілька символів номера візуально не визначаються) чи підробленими (змінено один або кілька символів номера, замінено панель (табличку) або частину панелі (таблички) з номером) ідентифікаційними номерами складених частин (кузова, шасі, рами, двигуна) не допускається.

Отже, враховуючи вищевказане, є достатні підстави прийти до висновку, що зміна ідентифікаційного номеру кузова транспортного засобу позбавляє можливості ідентифікувати транспортний засіб, як власність особи, експлуатація такого транспортного засобі на території України заборонена (Аналогічна правова позиція підтверджується постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.09.2019 року по справі №712/4407/17). Крім того, Позивач позбавлений можливості продати напівпричіп оскільки у зв`язку підробленням ідентифікаційного номеру (номера шасі) відчуження даного напівпричепа неможливе. У Позивача відсутні можливості реалізувати свої права як власника майна.

Частиною 1, 2 статті 22 ЦК України передбачено, зокрема, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Отже, у зв`язку із неправомірними діями відповідача, які проявились в умисній, без дозволу відповідних органів, заміні номерної панелі з ідентифікаційним номером на напівпричепі, здійснено фактичне знищення майна позивача, тобто приведення його у повну непридатність до використання за цільовим призначенням.

Згідно статті 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Щодо реальної вартості втраченого майна- напівпричіпу, суд приходить до наступного.

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 10.11.2020 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, а саме зобов`язано Закарпатську митницю Держмитслужби надати копії документів або інформацію щодо вартості завезеного із-за кордону напівпричіпа Н/ПР-бортовий-Е , марки «KOGEL», моделі SN 24, номер шасі НОМЕР_5 , та яка була врахована під час його митного оформлення.

Відповідно до інформації Закарпатської митниці Держмитслужби від 23.11.2020 № 77-08-1/77-10/24/7677 зазначено, що відповідно до митної декларації № 302000003/2008/702817 ціна зазначеного вище причепу склала 26180,72 Євро, що еквівалентно 207706,05 гривень станом на 27.03.2008 року.

Беручи до уваги, що вартість зазначеного митницею напівпричепу не відповідає фактичній та ринковій, а також враховуючи, що Закарпатською митницею Держмитслужби вказано невірний номер митної декларації (у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу вказаний номер НОМЕР_6 ), за клопотанням позивача ухвалою суду від 21.01.2021 повторно витребувано з Закарпатської митниці Держмитслужби інформацію, а саме: дійсний номер митної декларації, відповідно до якої на територію України було ввезено напівпричіп бортовий-Е, марки ««KOGEL», моделі SN 24, номер шасі НОМЕР_5 , якою фізичною та (або) юридичною особою було ввезено вказаний напівпричіп на територію України з зазначенням прізвища, ім 'я по-батькові, назви юридичної особи, коду ЄДРПОУ, місця проживання та реєстрації, паспортних даних фізичної особи, місце перетину державного кордону України вказаним напівпричепом, конкретний рік випуску напівпричіпу, інформацію про нормативно-правові акти, які були застосовані для визначення вартісної оцінки зазначеного напівпричепу під час митного оформлення для справляння митних платежів 27.03.2008, фактичний розмір вартісної оцінки, яка була застосована митницею за результатами митного оформлення 27.03.2008 зазначеного вище напівпричепу і з якої сплачено митні платежі, а також: відомості про особу, якою сплачені вказані митні платежі (ШБ, ідентифікаційний код, адреса реєстрації тощо), місце фактичного придбання за межами України напівпричіпу, спосіб ввезення на територію України напівпричіпу (реєстраційні дані транспортного засобу за допомогою якого було здійснено фактичне транспортування на територію України вказаного напівпричіпу).

На виконання вказаної ухвали суду, Закарпатською митницею Держмитслужби за вихідним № 27-08-4/27-18/24/557 від 01.02.2021 до суду надано неповну інформацію, а також інформацію яка суперечить попередній відповіді.

Так, згідно відповіді митниці від 23.11.2020 митна вартість згаданого вище напівпричіпу на час митного оформлення склала 26180,72 Євро, а згідно відповіді від 01.02.2021 зазначено митну вартість - 26180,72 гривні.

Крім цього, на запит суду Закарпатською митницею Держмитслужби не надано інформацію про особу водія, якою ввезено вказаний напівпричіп на територію України, інформацію про нормативно-правові акти, які були застосовані для визначення вартісної оцінки зазначеного напівпричепу під час митного оформлення для справляння митних платежів 27.03.2008, розмір митного платежу, який був сплачений до бюджету, відомості про особу, якою сплачені вказані митні спосіб ввезення на територію України напівпричіпу (реєстраційні дані транспортного засобу, тягачу за допомогою якого було здійснено фактичне транспортування на територію України вказаного напівпричіпу).

Крім цього, у листах відповідях Держмитслужби постійно зазначалося, що документи митного оформлення за 2008 рік митницею знищено відповідно до акту №1 від 19.03.2012 року та повідомляється про надання суду інформації з програмно-інформаційної системи Держмитслужби, яка зберігається станом і на сьогодні в електронному вигляді.

Ухвалою суду від 25.06. 2021 року витребувано із Закарпатської митниці Держмитслужби копії первинних джерел, що зберегли інформацію про митне оформлення напівпричепу бортовий-Е, марки KOGEL», моделі SN 24, номер шасі НОМЕР_5 відповідно до митної декларації № 302000003/2008/702817, а саме завірені фотокопії знімків екрану «скріншотів» з програмно-інформаційної системи Держмитслужби, або за наявності технічної можливості роздруківки наявних електронних документів, що стосуються вказаного митного оформлення.

На виконання даної ухвали ДМС України Закарпатської митниці надано роздруківку з автоматизованої системи митного оформлення електронну копію митної декларації з ціною -2700 Євро та відповідний електронний інвойс ціною коригування -26180, 72 Євро. Тому суд бере до уваги наявну на ітернет -сайтах із продажу середню вартість напівпричепу бортового марки «KOGEL», яка складає 3540 доларів США, що становить 97 668,60 гривень.

Крім цього, за період кримінального провадження за №0000849 від 11.06.2013 року ОСОБА_1 , було понесено ряд витрат пов`язаних із проведенням спеціального дослідження напівпричепа та оплатою послуг за користування паркомісцем.

Так, 13.12.2017 року начальником Головного сервісного центру МВС Криклій В.А. видано висновок №11753 про можливість дублювання ідентифікаційного номера напівпричепа. 06.02.2018 року науково - дослідним бюро судових експертиз «Сантодор» було виготовлено додаток до висновку Головного сервісного центру МВС видано висновок №11753 13.12.2017 року вартість послуг яких також була оплачена.

Разом із тим, у відповідь на поданий запит «Науково -дослідне Бюро судових експертиз «Сантодор» листом за вих.№20 повідомило, що в якості оплати за надані послуги - згідно висновку Головного сервісного центру МВС №11753 від 13 грудня 2017 року, на рахунок «Науково - дослідного Бюро судових експертиз «Сантодор» 02 лютого 2018 року в якості оплати за надані послуги надійшли кошти у сумі 3 800,00 (три тисячі вісімсот грн. 00 коп.)

Крім вищевказаного, в межах кримінального провадження №0000849 від 11.06.2013 року приватним підприємством ЕНДЦ «Експертиза» було проведено спеціальне досліджень з метою встановлення дійсного ідентифікаційного номеру напівпричепа за наслідками якого видано висновок №109Е-02/17 від 16.08.2017 року.

Приватне підприємство ЕНДЦ «Експертиза» листом за вих. №14-08/20 повідомило, що згідно журналу реєстрації експертиз вартість первинного огляду спеціального дослідження напівпричепа бортового - Е, марки «КОGEL» моделі SN 24, з реєстраційним номером А05786ХХ склала 195 гривень.

Отже, загальна сума коштів яка була сплачена позивачкою на проведення спеціального дослідження напівпричепа в межах кримінального провадження №0000849 від 11.06.2013 року становить 3 995 гривень.

Вартість користування паркомісцем за період з 01.06. 2017 року по 01.06. 2020 року становила 54 800 гривень, що стверджується рахунком на оплату №504/ від 01.06. 2020 року (а.с.87).

Суд бере до уваги те, що придбання напівпричепу здійснювалось з метою його майбутнього використання як для власних потреб так і для отримання прибутку шляхом надання вантажного напівпричепа в оренду.

Відповідно до інформації наявної на інтернет сайтах, середня вартість оренди вантажного напівпричепа строком на один день складає 475 гривень.

Відповідно до п.2, ч.2, статті 22 ЦК України, збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Крім цього, відповідачем із суми наданих для придбання напівпричепа коштів, а саме 23 809 доларів США, витрачено тільки 3000 доларів США, а від так останнім було безпідставно набуто 20 809 доларів США.

Відповідно до ч.1, 2 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших пістав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Враховуючи вищевказане, у відповідності до статті 1212 ЦК України суд вважає, шо ОСОБА_2 повинно бути повернуто 20 809 доларів США.

Відповідно до ч.1, статті 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ч.1, статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Враховуючи вищевказане, є достатні підстави прийти до висновку, що ОСОБА_1 внаслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення яке проявилося в умисній, без дозволу відповідних органів, заміні номерної панелі з ідентифікаційним номером на напівпричепі, завдано майнової шкоди яка підлягає відшкодуванню.

Отже, суд приходить до висновку, що збільшені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, а саме в розмірі 738 683 (сімсот тридцять вісім тисяч шістсот вісімдесят три гривні 00 копійок) з яких:

- завдана шкода у розмірі 153 995 (ста п`ятдесят гри тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) три. 00 копійок;

- суму безпідставно набутих коштів у розмірі 20 809 (двадцяти тисяч вісімсот) доларів США, що еквівалентно 584 688 (п`ятсот вісімдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят вісім) гри. 00 коп.

Що стосується посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що позивачем пропущені строки позовної давності, то суд такі не бере до уваги та оцінює критично, оскільки Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Згідно з ч. 1, статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила Відповідно до правової позиція викладеної в постанові Верховного Суду України від 22 лютого 2017 року №6-17цс17, порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в частині першій статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг довідатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Початок перебігу позовної давності для потерпілого у кримінальному провадженні за вимогами про відшкодування шкоди співпадає з моментом появи у кримінальному провадженні особи у статусі підозрюваного чи обвинуваченого, тобто коли у потерпілого виникає право на пред`явлення позову до конкретної особи (Аналогічна правова позиція підтверджуєшся постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 21.01.2020 року по справі №369/1850/18).

Згідно обставин справи вбачається, що 10.06.2013 року ОСОБА_1 до Іршавського РВ УМВС України в Закарпатській області подано заяву про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення передбаченого статтею 290 КК України.

11.06.2013 року відомості по даному факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000849 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, статті 290 КК України та почато досудове розслідування.

19.04.2018 року старшим слідчим слідчого відділення Іршавського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області в межах кримінального провадження за №0000849 винесено постанову про задоволення клопотання та залучення до кримінального провадження №0000849 ОСОБА_1 як потерпілу сторону.

06.08.2018 року ОСОБА_2 в межах кримінального провадження за №0000849 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого статтею 290 КК України.

16.10.2018 року Іршавським районним судом Закарпатської області по справі №301/2114/18, розглянувши матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000849 від 11.06.2013 року, винесено ухвалу відповідно до якої вирішено ОСОБА_2 звільнити від кримінальної відповідальності передбаченої статтею 290 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі статті 49 КК України.

Враховуючи вищевказане, а також той факт, що перебіг позовної давності розпочинається із серпня 2018 року, тобто з моменту набуття відповідачем статусу підозрюваного у кримінальному провадженні №0000849 від 11.06.2013 року, строк позовної давності не пропущений.

З матеріалів справи слідує, що позивач сплатив судовий збір в розмірі 7501 гривень, які згідно ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України присуджуються зі сторони не на користь якої ухвалено рішення.

Керуючись ст. ст. 4, 12,19, 83, 175, 177,184 , 259 , 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 15, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_3 ; паспорт НОМЕР_4 виданий Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області 09.04.1998р.) 738 683 (сімсот тридцять вісім тисяч шістсот вісімдесят три гривні 00 копійок) з яких:

- завдана шкода у розмірі 153 995 (ста п`ятдесят гри тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) три. 00 копійок;

- суму безпідставно набутих коштів у розмірі 20 809 (двадцяти тисяч вісімсот) доларів США, що еквівалентно 584 688 (п`ятсот вісімдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят вісім) гри. 00 коп.;

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7501 грн. (сім тисяч п`ятсот одну гривню) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя : І. А. Даруда