Справа № 342/1253/22
Провадження № 2-о/342/110/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді - Ульяніч І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Скіцько С.Ю.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Репало О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Городенка цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: перебувати в місці проживання ОСОБА_1 та малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , які проживають за адресою: АДРЕСА_2 , наближатися на відстані 100 метрів до місця перебування ОСОБА_1 та малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , а також вести листування з ними, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

В обґрунтування заяви зазначено, що вона разом із малолітніми дітьми мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , колишній чоловік заявниці, шлюб з яким розірвано та вони разом не проживають, він проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Заявниця потерпає від насильства зі сторони ОСОБА_2 вже протягом кількох років. ОСОБА_2 систематично вчиняє відносно заявниці фізичне насильство, ображає, погрожує, вчиняє сварки, у присутності малолітніх дітей, що негативно впливає на стан її здоров`я та працездатність. В зв"язку з чим вимушена звернутись до суду.

Ухвалою суду від 02.12.2022 року провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Репало О.О. заяву підтримали, просили задовольнити. Заявниця пояснила, що вона мешкає разом зі своїми малолітніми дітьми в будинку, що належить її матері за адресою: АДРЕСА_2 . Її колишній чоловік - ОСОБА_2 , не має в цьому будинку ні права власності, ні права користування, він мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Але він постійно приходить в будинок де вона мешкає із дітьми, застосовує до неї фізичне насилля, поводить себе агресивно, влаштовує дебоши, пошкоджує майно, вибиває двері та вікна в будинку, вчиняє крадіжки. Вона неодноразово зверталась до поліції із заявами про вчинення ним домашнього насилля, за що колишнього чоловіка притягали до адміністративної відповідальності. Крім того, ОСОБА_2 дзвонить їх малолітнім дітям, щодо яких позбавлений батьківських прав, намагався забрати дитину без її дозволу. В зв`язку з цим заявниця змушена була неодноразово звертатися за захистом до поліції. 26.11.2022 року вона була змушена викликати поліцію 3 рази, щодо вчинення домашнього насилля відносно неї. Працівниками поліції відносно ОСОБА_2 були складені протоколи про адміністративне правопорушення, але на даний час рішення ще не має. Просила заяву задовольнити та видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 строком на шість місяців.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Беручи до уваги необхідність дотримання строку, протягом якого може бути розглянута дана справа (72 години), суд вважає за необхідне провести розгляд справи у відсутність заінтересованої особи.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, викладені у заяві про встановлення обмежувального припису, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення заявника, суд встановив наступне.

В судовому засіданні встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом із малолітніми дітьми, що підтверджується довідкою із місця мешкання від 05.12.2022 року, виданою Городенківською міською радою.

Заявниця стверджує, що ОСОБА_2 систематично вчиняє домашнє насильство відносно заявниці, що виражається у застосуванні фізичного насилля, образах, приниженні, сварках, пошкодженні майна.

Заявниця має чотирьох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які проживають разом із заявницею.

Згідно рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 19.04.2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний.

Згідно рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 26.11.2019 року колишній чоловік заявниці та батько малолітніх дітей був позбавлений щодо них батьківських прав. Згідно зазначеного рішення судом було встановлено, що ОСОБА_2 схильний до застосування насильства, раніше притягався до кримінальної та адміністративної відповідальності, в тому числі за домашнє насильство.

Матеріали справи свідчать, що заявниця неодноразово зверталась за захистом до поліції, у зв"язку із вчиненням щодо неї домашнього насилля.

Згідно довідки Віділення поліції № 2 м. Городенка Коломийського районного відділу поліції Івано-Фрнківської області від 22.10.2022 року, вбачається, що за період з 01.01.2022 року по 10.10.2022 року від ОСОБА_1 поступали звернення, 28.03.2022 року відносно колишнього чоловіка заявника ОСОБА_2 складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; 11.05.2022 року відносно колишнього чоловіка заявника ОСОБА_2 складено адміністративний протокол за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за яке ОСОБА_2 рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області отримав покарання 10 діб адміністративного арешту.

25.11.2022 року працівниками поліції було винесено Терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 , де потерпілою зазначена ОСОБА_1 . ОСОБА_2 було зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборона у будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою, строком на 5 діб.

Заявником були надані суду три копії протоколів про адміністративні правопорушення, якими були зафіксовані працівниками поліції вчинення ОСОБА_2 26.11.2022 року адміністративних правопорушень за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто на наступну добу після винесення ОСОБА_5 забронного припису, а саме вчинення домашнього насилля психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_1 , але рішення суду щодо даних адміністративних протоколів суду не були надані.

Тобто ОСОБА_2 продовжує поводити себе агресивно, всіляко ображаючи ОСОБА_1 , застосовуючи до неї фізичне насильство та умисні дії психологічного характеру. За твердженням заявниці, такі дії викликають у неї побоювання за свою безпеку, спричиняють емоційну невпевненість і почуття нездатності захистити себе.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил статті 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Так, правовідносини, що склалися між учасниками справи регулюються спеціальним Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, а також міжнародно-правовими актами, під час вирішення такої категорії справ обов`язковому застосуванню підлягає судова практика Європейського суду з прав людини.

Європейська Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950року) є фундаментальною основою в галузі прав і свобод людини, її законних інтересів та потреб. Одна з ключових особливостей Конвенції полягає в тому, що вона не тільки встановлює права та свободи людини, але і передбачає право на індивідуальне звернення за захистом порушених прав на міжнародному рівні. Конвенція та протоколи до неї за юридичною природою є обов`язковим міжнародним правовим договором, який запровадив систему національного контролю за дотриманням прав людини на внутрішньодержавному рівні.

07 листопада 2011 року Україною було підписано Конвенцію Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами, на виконання якої 07 грудня 2017 року прийнято Закон «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, моржування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Згідно вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України.

Нормами статті 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вказані положення, суд зазначає, що на спростування позиції та доводів заявника, жодних доказів заінтересованою особою подано не було.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Зі змісту статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника має, зокрема, постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

За заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті.

Про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи.

Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Надаючи оцінку ризикам, на які посилалися заявниця, суд приймає до уваги показання заявниці, яка посилаючись на докази, підтвердила факти неодноразового застосованні насилля щодо неї, а тому пояснення заявника можна сприйняти за об`єктивно вільні та неупереджені.

Таким чином, на підставі наданих заявником належних та допустимих доказів, судом було встановлено обставини вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 з боку ОСОБА_2 .

При цьому, суд приймає до уваги, що відносно ОСОБА_2 25.11.2022 був винесений терміновий заборонний припис, суд вважає, що в ході розгляду цієї заяви знайшли своє підтвердження факти вчинення ОСОБА_2 психологічного насильства відносно заявниці, однак, зважаючи на неодноразовість вчинення таких дій, а також застосування до заявниці залякування та погроз, що в своїх останніх проявах має також ознаки адміністративного правопорушення, суд вважає, що вказані докази, а, також, пояснення заявниці, якою такі докази більш деталізовано, свідчать про те, що вчинення ОСОБА_2 психологічного насильства щодо заявниці має місце тривалий час, суд вважає, що існують і надалі ризики можливого продовження таких дій ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви про видачу обмежувального припису строком на 6 місяців, яким заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці проживання ОСОБА_1 та малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , які проживають за адресою: АДРЕСА_2 , наближатися на відстані 100 метрів до місця перебування ОСОБА_1 та малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , а також вести листування з ними, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись статтями 4, 6, 10, 18, 258-259, 263-265, 273, 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці проживання ОСОБА_1 та малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , які проживають за адресою: АДРЕСА_2 , наближатися на відстані 100 метрів до місця перебування ОСОБА_1 та малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , а також вести листування з ними, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

Встановити строк дії обмежувального припису - 6 (шість) місяців.

Строк дії обмежувального припису рахувати з дня ухвалення рішення.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Копію рішення направити до Відділення поліції № 2 м. Городенка Коломийського районного відділу поліції Івано-Франківської області для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік, та до Виконавчого комітету Городенківської міської ради.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Городенківський районний суд Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Представник заявника: ОСОБА_6 , адреса : АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1

Повне судове рішення складено 09.12.2022 року.

Суддя - Ульяніч І. В.