Справа № 473/783/22
РІШЕННЯ

іменем України

"26" грудня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Ротар М.М. , при секретарі Лукіянчиній Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Вознесенська Миколаївської області, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай)

встановив

позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить визнати за нею право на земельну частку (пай) із земель в порядку розпаювання земель в КСП «Нива» в межах Бузької об`єднаної територіальної громади Вознесенського району Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначене право на земельну частку (пай) належало ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК № 0110633 виданого Вознесенською районною державною адміністрацією 01 березня 1999 року.

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 є її онука ОСОБА_1 по праву представлення, так як її батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При зверненні до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай). В адміністративному порядку дане питання врегулювати не можливо. Посилаючись на викладене, позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 18 жовтня 2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до підготовчого засідання.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Вуїв О.В. не з`явились, від представника позивача на адресу суду надійшла заява, в якій вона просила розглядати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю.

В підготовче судове засідання представника відповідача Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає повністю.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.

При вирішені даного спору, суд приходить до висновку, що до застосування підлягають норми законодавства, що діяло на момент відкриття та прийняття спадщини спадкоємцем, а саме Цивільний Кодекс України 1963 р., ЗУ "Про власність" 1991 р., Указ Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Малосолоне Вознесенського району, Миколаївської області померла ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 23 липня 2021 року). Після її смерті спадкоємцем є ОСОБА_1 , як онука, батько якої ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) площею 10,3 умовних кадастрових гектарах в землях колективної власності колишнього КСП «Нива», що розташовані на території Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області.

Зазначене право на земельну частку (пай) належить ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК 0110633 виданого Вознесенською районною державною адміністрацією 01 березня 1999 року.

Спадкоємець ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай), так як сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий вже після смерті власника. В адміністративному порядку дане питання врегулювати не можливо.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09.02.1999р., справа N 1-7/99 - до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до ч.2 ст.529 ЦК України (в редакції 1963р.) онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст.4 ЦК України (в редакції 1963р., на час відкриття спадщини) цивільні права та обов`язки виникають внаслідок подій, з якими законом пов`язує настання цивільно правових наслідків, одним з яких є спадкування. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі цивільні права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. В зв`язку з чим, до складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , ввійшло належне їй за життя право на земельну частку площею 10,30 умовних кадастрових гектара в землях колишнього КСП «Нива», які знаходяться в межах території Бузької сільської ради.

Так, згідно п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу є рівними.

Відповідно до п.З Постанови Кабінету Міністрів України "Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)" у разі виявлення після розробки проекту факту не включення одного чи кількох громадян, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська рада чи райдержа- дміністрація приймає одне з рішень (розпоряджень) або про коригування проекту землеустрою організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); або про надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю).

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Як вказано в Постанові Верховного Суду від 4 серпня 2021 року у справі № 617/537/19 (провадження № 61-14184св20), право на пай згідно з п. 2 Порядку паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям мають члени сільськогосподарського підприємства, кооперативу, акціонерного товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

У ч. 9 ст. 5 ЗК України (в чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції) передбачено, що кожен член КСП має право одержати свою частку землі в натурі.

Згідно із ч. 1 ст. 22 ЗК України право власності на землю виникає після одержання документа, що посвідчує це право.

У ч. 2 ст. 23 Кодексу вказано, що державний акт на право колективної власності на землю видається КСП із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства і в колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Отже, право особи на пай виникає за наявності трьох умов: одержання КСП державного акта на землю, перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акта та включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю.

Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Отже, громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку (чи виключено з нього) додатка до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. У разі недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку.

У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) у КСП.

Як вбачається з відповіді Управління у Вознесенському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 21.07.2021р., на підставі розпорядження Вознесенської РДА від 25.10.1996р. №340-р на громадянку ОСОБА_2 було виписано сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП «Нива» в межах території Вознесенської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області МК №0110633 від 01.03.1999р. Площа по сертифікату складає 10,3 умовних кадастрових гектарів. Вказаний сертифікат зареєстровано 31.10.2006р. в Книзі-реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №2032 та зберігається в Управлінні у Вознесенському районі Держгеокадастру у Миколаївській області, тому що на момент прийняття розпорядження та виписки сертифікату ОСОБА_2 вважалася померлою.

Як вбачається з Державного акта на право колективної власності на землю, його було видано 23.11.1995р. (тобто за життя ОСОБА_2 , яка була членом КСП «Нива» та була його пенсіонеркою) на підставі рішення виконкому Вознесенської сільської ради від 21.09.1995р. за №36. Акт було зареєстровано в Книзі за №216. Додаток №3 до Державного акта - Список громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства не заповнений. Разом з тим, до Державного акта долучається список працюючих і пенсіонерів КСП «Нива», які мають право на одержання земельної частки (паю). Вказаний список був складений в 1996 році та затверджений головою КСП «Нива» та головою Вознесенської сільської ради 23.11.1996 року, тобто вже після смерті ОСОБА_2 .

У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 на час складання вказаного списку, її прізвище в ньому не було зазначено.

Разом з тим, на імя ОСОБА_2 було виписано сертифікат після її смерті, що підтверджує той факт, що вона мала право на земельну частку (пай) в землях КСП «Нива», однак не отримала документ, що підтверджував це право, за свого життя.

Однак станом на час видачі державного акта вона була пенсіонеркою КСП «Нива» ( до цього - колгоспу «Нива»), де вона працювала, а тому набула право на земельну частку (пай) в землях колективної власності КСП «Нива». Підтвердження цього містяться в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_2 .

За такого, право ОСОБА_2 на земельну частку (пай) ввійшло до складу її спадщини.

Та це право перейшло позивачці як спадкоємиці за законом першої черги за правом представлення. Відповідно до ст.548 ЦК України прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.

Суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини) то спадкуванню підлягають і права та обов`язки щодо об`єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. А отже такі права та обов`язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати майнове право чи об`єкт нерухомості та до юридичного оформлення прав власності на нього спадкоємцем.

На підставі викладеного та з врахуванням неможливості оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, та відсутність належного правовстановлювального документа на земельну частку (пай) у власника, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачем права на земельну частку (пай).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив

позов - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право на земельну частку (пай) площею 10,3 умовних кадастрових гектара на території Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області в землях колективної власності колишнього КСП «Нива» в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Малосолоне Вознесенського району, Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.М. Ротар