Справа № 452/3885/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"06" червня 2022 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.,

секретаря Макаревич Л.Р.,

із участю представника позивача Миськи Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги аргументує тим, що 30.07.2008 року йому було відкрито кредитний рахунок відповідно до Договору про надання банківських послуг №б/н та встановлено кредитний ліміт у розмірі 12000грн; АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту; ОСОБА_1 не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 28.10.2020 року перед банківською установою відповідач має заборгованість 14123,42грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилався на викладені обставини у зверненні до суду, просив позов задовольнити, оскільки відповіддю банківської установи відзив відповідача спростовано.

Представник відповідача адвокат Більчук О.О. подав до суду відзив, в якому заперечив проти позову банківської установи, вважає позовні вимоги необґрунтованими та недоведеними, оскільки в підтвердження позовних вимог позивач наводить номери банківських карток, які були видані відповідачу, що не підтверджує факт укладення договору, сама довідка про видані картки не є формою укладення двостороннього договору, що має мати підтвердження додержання письмової форми, а тому із представлених банком довідки про видані картки та розрахунком заборгованості неможливо встановити природу правовідносин між банком та відповідачем; просить відмовити задоволенні позову повністю.

Вивчивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід повністю задовольнити з наступних підстав:

Судом установлено, що 30.07.2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н, згідно з умовами якого АТ КБ «Приватбанк» надало відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 12000грн.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 30.07.2008 року вбачається, що ОСОБА_1 станом на 28.10.2020 року заборгував позивачу 14123,42грн., з яких 11412,88грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2710,54грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Із письмової відповіді позивача на відзив убачається, що кредитний договір є чинним і на підтвердження цього банком представлено заяву від 30.07.2008р., умови надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою та тарифи, які підписані позичальником та свідчать про двостороннє волевиявлення сторін, як і саме користування відповідачем коштами, про що банком надано виписку по рахунку; а оцінка належності доказів відноситься до компетенції суду.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ураховуючи наведене, є підстави стягнути з відповідача суму заборгованості, так як ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору та не виконує свої обов`язки за ним, а позичкодавець вимагає повернення позики, що залишилася.

Відповідач скористався кредитними коштами, але свої зобов`язання за договором не виконав, його заперечення на позов з мотивів його необґрунтованості та нікчемності самого договору жодним чином не спростовує накопичення заборгованості перед банком, у зв`язку з чим, враховуючи надані докази позивачем, аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються та, враховуючи підтверджену розрахунком суму боргу 14123,42грн станом на 28.10.2020р., суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог в повному обсязі; а в зв`язку із задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із відповідача сплаченого судового збору в сумі 2102грн.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268, 274 ЦПК України, ст. ст. 526, 1054 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Позов АТ КБ «Приватбанк» задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання у АДРЕСА_1 , - у користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (01001, Київ, вул. Грушевського, 1Д; листування: 49094, м. Дніпро вул. Набережна Перемоги, 50; , рах. НОМЕР_2 , МФО 305299, ), - суму коштів 14123,42грн(чотирнадцять тисяч сто двадцять три грн. 42коп.) заборгованості за кредитним договором від 30.07.2008 року та 2102 гривень(дві тисячі сто дві грн.) сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення 13 червня 2022 року повного судового рішення.

Суддя