233 № 233/120/22
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Левчук О.О.,
секретар судового засідання Любач Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 233/120/22 за позовом:
ОСОБА_1 , що зареєстрована за адресом: АДРЕСА_1
про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
14.01.2022 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що ОСОБА_2 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 19.11.2014 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
Відповідно до виявленого бажання позичальнику ОСОБА_2 було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком ОСОБА_2 отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 2200,00грн.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Спадкоємцями, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є ОСОБА_1 .
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19.01.2022 року позов залишено без руху та надано позивачу строк на їх усунення.
27.01.2022 року надійшли документи відповідно до вищевказаної ухвали.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27.01.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду на 25.02.2022р. о 08:00год.
18.02.2022р. відповідачкою надано відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позовних вимог відмовити.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі. Не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим повідомленням та через оголошення на Веб-сайті суду, про причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Проаналізувавши зібрані в справі докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Як передбачено ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК).
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Суд на підставі ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).
Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви від 19.11.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н.
Відповідно до умов даного договору, позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розміром 3,6 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.
Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав кредит ОСОБА_2 у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,6 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Але, ОСОБА_2 в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання за кредитним договором не виконав.
Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
26.02.2021 року АТ КБ «Приватбанк» в порядку ст.1281 ЦК України направив на адресу Костянтинівської державної нотаріальної контори запит про надання відомостей щодо осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та претензію кредитора.
Як вбачається з листа Завідувача Костянтинівської державної нотаріальної контори Сівакової Г.П. від 16.03.2022р. та листа В.о. завідувача Костянтинівської державної нотаріальної контори Волобуєва О. від 11.05.2022р., після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня інформація щодо спадкової справи до майна померлого. Свідоцтв про право на спадщину не видавалось.
Як вбачається з копії паспорта ОСОБА_1 , на час відкриття спадщини та по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки №108 щодо реєстрації місця проживання на день смерті, виданої Іллінівською сільською радою Костянтинівського району, вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається з копії паспорта померлого ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно ст.1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропоновувати свої умови договору.
Як вбачається з матеріалів справи, саме такий договір приєднання і був укладений між позивачем та померлим ОСОБА_2 .
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.
Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
Згідно з ч.1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.
Згідно з ч.1 статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Отже, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 позичальник, помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.10.2018 року.
Відповідно до вимог ч.ч.2, 3 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги щодо спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкодавців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги.
Зазначена норма не встановлює певного порядку пред`явлення таких вимог і має наметі у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобов`язання спадкодавця перед кредитором, а частина перша цієї норми зобов`язує спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борг.
Вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк встановленийст.1281 ЦК України приймає претензії кредиторів від спадкодавця.
При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадкоємцями спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців, і чи встановлено коло спадкоємців взагалі.
Інформацією на запит суду В.о. завідувачем костянтинівської державної нотаріальної контори Волобуєва О. не підтверджується звернення позивача після смерті АТ КБ «Приватбанк» до нотаріальної контори.
26.02.2021 року до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але відповідачем ніякий дій не було виконано.
За встановленими обставинами справи та на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України відповідач по справі є спадкоємцем померлого ОСОБА_2 . Вона є спадкоємцем першої черги ( ОСОБА_1 мати померлого). Інших спадкоємців по справі не встановлено.
Те, що відповідач не звертався до нотаріальної контори за оформленням спадкових справ не має правового значення по суті спору, оскільки відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 18.09.2019р. по справі №640/6224/16-ц, при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати крім інших такі обставини:
- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);
- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.
Також Верховний Суд в даній постанові зазначив, що враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
Відповідач по справі доказів обсягу спадкового майна та його вартості суду не надав.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2481,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 13.12.2021, 25.01.2022.
Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2481,00грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 10, 19, 141, 264, 265, 273, 280-281ЦПК України, ст.ст.525, 526, 536, 615, 1281, 1282 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення складене в одному екземплярі в нарадчій кімнаті.

Суддя Костянтинівського

міськрайонного суду: О.О. Левчук