Справа № 214/9064/21
2/214/1068/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 листопада 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс КР» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, інфляційних витрат, 3% річних, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Житлосервіс КР» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить: стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «Житлосервіс КР» суму боргу за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01 жовтня 2018 року по 01 жовтня 2021 року в сумі 5 738 грн. 53 коп., інфляційні втрати- 525 грн. 15 коп., 3% річних 222 грн. 95 коп., та судовий збір в розмірі 2 270 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову зазначає наступне. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Враховуючи це, було укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. З 01.10.2018 року, ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» за адресою АДРЕСА_1 , надає послуги з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до умов укладеного договору, кожен зі співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги в порядку, за ціною та у строки, встановлені договором. ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово- комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору; здійснювати контроль за технічним і станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені і договором та/або законодавством тощо. Відповідно до статті 13 Конституції України, власність зобов`язує. Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України усі власники житлових та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово- і комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, ї реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна' багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до умов укладеного договору, кожен зі співвласників зобов`язаний оплачувати і управителеві надані послуги в порядку, за ціною та у строки, встановлені договором. Обов`язок власника (наймача) утримувати належне йому майно закріплене ст. 322 ЦК України. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, і затвердженими постановою КМУ від 08.10.1992 р. № 572 у редакції від 14.01.2009 р., власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідач своєчасно та в повному обсязі за надані послуги не сплачував, у зв`язку з чим, ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» було подано заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23 вересня 2021 р. по справі №214/7458/21 відмовлено у видачі судового наказу. Так як ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» фактично надає житлово-комунальні послуги, то за даних обставин між відповідачем та позивачем виникло зобов`язання. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України і зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або і утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов ! не допускається. Відповідно ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже у відносинах між замовником та боржником - останній не виконує свого обов`язку щодо сплати надавачу послуг вартості спожитих послуг, що підтверджується відсутністю оплати. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій складає 5738,53 грн. за період з жовтня 2018 р. по жовтень 2021 р. Сума інфляційних витрат становить 525,15 грн. Три відсотки річних від простроченої суми становить 222,95 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву, згідно якої позов підтримав повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи, просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не подавали, відзиву на позов не подали, у зв`язку з чим на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: ухвала суду (а.с. 6), розрахунок заборгованості (а.с. 7), розрахунок інфляційних втрат та 3% річних (а.с. 8 зворот), договір про надання послуг з утримання будинком (а.с. 9-12).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом: ухвала суду (а.с. 6), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, що позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу за вимогою про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів.

Суд вважає належним доказом: договір про надання послуг з утримання будинком (а.с. 9-12), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, що позивач є виконавцем послуг.

Суд вважає належними доказами: розрахунок заборгованості (а.с. 7), розрахунок інфляційних втрат та 3% річних (а.с. 8 зворот), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме наявність заборгованості за надані позивачем відповідачам послуги та їх розмір, розмір нарахованого індексу інфляції, трьох процентів річних.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Судом встановлено, що на підставі договору про надання послуг з управління будинком, укладеного 23.05.2018 року між позивачем ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» та співвласниками багатоквртирного будинку за адресою АДРЕСА_1 , позивач надає відповідачам послуги з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до умов укладеного договору, кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги в порядку, за ціною та у строки, встановлені договором. ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово- комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору; здійснювати контроль за технічним і станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені і договором та/або законодавством тощо (а.с. 9-12)

Внаслідок неналежного виконання зобов`язань щодо здійснення оплати за надані послуги у відповідачів за період з 01 жовтня 2018 року по 01 жовтня 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 5 738 грн. 53 грн.

Також відповідачам позивачем за прострочення виконання грошового зобов`язання, нараховано інфляційні втрати - 525 грн. 15 коп., та 3% річних від простроченої суми 222 грн. 95 коп.

Вказані факти й обставини встановлені судом на підставі письмових доказів: розрахунку заборгованості (а.с. 7), розрахунку інфляційних втрат та 3% річних (а.с. 8 зворот), договору про надання послуг з утримання будинком (а.с. 9-12).

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі Закон № 2189-VIII від 09.11.2017р.), до житлово-комунальних послуг належать послуги, зокрема, з управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2189-VIII від 09.11.2017р., індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону № 2189-VIII від 09.11.2017р., споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.

Пунктом 6 ч.1 ст. 7 зазначеного Закону встановлено, що споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Пунктами 1, 5 ч.2 ст. 7 Закону № 2189-VIII від 09.11.2017р., встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово- комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII від 09.11.2017р., споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону № 2189-VIII від 09.11.2017р., дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Статтею 12 Закону № 2189-VIII від 09.11.2017р., передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, хоча ч.1 ст. 12 Закону № 2189-VIII від 09.11.2017р., й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону № 2189-VIII від 09.11.2017р., обов`язок індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності зі ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, послуг з управління багатоквартирним будинком, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VІІІ від 09 листопада 2017 року.

Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У судовому засіданні встановлено, що незаконними діями відповідачів, які оплату за комунальні послуги з управління будинком в повному обсязі не здійснювали, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.10.2018 року по 01.10.2021 року в сумі 5738 грн. 53 коп., заподіюється шкода майновим правам позивача, що у відповідності до ст.15 ЦК України охороняються законом, а тому позивач обґрунтовано, у відповідності до ст. 16 ЦК України звернувся до суду за захистом своїх прав, із застосуванням наслідків прострочення виконання зобов`язань, передбачених ст.625 ЦК України, у виді нарахування інфляційних втрат в сумі 525 грн. 15 коп. та 3% річних в сумі 222 грн. 95 коп.

Таким чином, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст.12 ЦПК України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст. 13 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Житлосервіс-КР» є обґрунтованими та підлягають повному задоволенню.

В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору, з кожного окремо в рівних частках, по 756 грн. 66 коп.

Керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс КР» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, інфляційних втрат, 3% річних задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс КР» (м. Кривий Ріг, вул. Спаська, 17А, ідентифікаційний код 23, р/ НОМЕР_1 у КФ ПАТ КБ «Приват Банк» , МФО 305299) заборгованість за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01 жовтня 2018 року по 01 жовтня 2021 року в сумі 5 738 грн. 53 коп., інфляційні втрати - 525 грн. 15 коп., 3% річних 222 грн. 95 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс КР» (м. Кривий Ріг, вул. Спаська, 17А, ідентифікаційний код 23, р/ НОМЕР_1 у КФ ПАТ КБ «Приват Банк» , МФО 305299), з кожного окремо в рівних частках, витрати по сплаті судового збору в сумі по 756 грн. 66 грн.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов