Номер провадження: 22-ц/813/4899/22
Головуючий у першій інстанції Федчишена Т. Ю.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря - Сидоренко А.О.,

розглянувши у спрощеному порядку за відсутністю учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2021 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення суми переплати, закриття кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заяви про поворот виконання судового рішення.

До Приморського районного суду м. Одеси звернулося АТ «УкрСиббанк» із заявою про поворот виконання судового рішення.

Заява обґрунтована тим, що у травні 2015 року АТ «Укрсиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. У вересні 2015 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із зустрічним позовом до АТ «Укрсиббанк» про стягнення суми переплати, закриття кредитного договору. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2017 року у задоволенні позову ПАТ «Укрсиббанк» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ПАТ «Укрсиббанк» на користь ОСОБА_1 суму переплати, яка утворилася при виконанні рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2013 року, у розмірі 122 314, 33 грн, закрито договір про надання споживчого кредиту від 26 травня 2008 року №0, укладений між АТ«Укрсиббанк» та ОСОБА_1 , у зв`язку з виконанням договору 03 липня 2014 року. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 27 липня 2017 року апеляційну скаргу АТ «Укрсиббанк» задоволено частково, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов АТ «Укрсиббанк» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсиббанк» кредитну заборгованість у розмірі 30 883,65 швейцарських франків, з яких - 7 150,45 швейцарських франків заборгованість по процентах, 7 321,50 грн - пені за прострочення сплати кредиту, 37 691,06 грн - пені за прострочення сплати процентів. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено, вирішено питання про розподіл судових витрат. Постановою Верховного Суду від 13 лютого 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Апеляційного суду Одеської області від 27 липня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Постановою Одеського апеляційного суду від 31 березня 2020 року апеляційну скаргу АТ «Укрсиббанк» задоволено частково, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2017 року змінено, зменшивши суму переплати до 112 591,49 грн, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. На виконання указаної постанови стягувачу видано виконавчий лист, який було пред`явлено до виконання. 25 червня 2020 року було відкрито виконавче провадження №62412963 щодо стягнення з АТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 суми переплати, яка утворилась при виконанні рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2013 року у розмірі 112 591,49 грн. Указане виконавче провадження було закрито 01 липня 2020 року у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду. Постановою Верховного Суду від 03 березня 2021 року касаційну скаргу АТ «Укрсиббанк» задоволено частково, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 березня 2020 року в частині зустрічних позовних вимог про стягнення суми переплати, закриття кредитного договору скасовано, у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ «Укрсиббанк» про стягнення суми переплати, закриття кредитного договору відмовлено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсиббанк» судові витрати у розмірі 2 346,78 грн, сплачений АТ «Укрсиббанк» судовий збір у розмірі 2 346,78 грн компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, в іншій частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 березня 2020 року залишено без змін.

На підставі наведеного, АТ «Укрсиббанк» просило у порядку повороту виконання рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2017 року та постанови Одеського апеляційного суду від 31 березня 2020 року у справі №522/10105/15-ц за позовом АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ «УкрСиббанк» про стягнення суми переплати, закриття кредитного договору, стягнути зі ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» 112 591,49 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2021 року заяву АТ «УкрСиббанк» про поворот виконання судового рішення задоволено. У порядку повороту виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2017 року та постанови Одеського апеляційного суду від 31 березня 2020 року у справі №522/10105/15-ц за позовом АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ «УкрСиббанк» про стягнення суми переплати, закриття кредитного договору стягнено зі ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» 112 591,49 грн (сто дванадцять тисяч п`ятсот дев`яносто одна грн 49 коп).

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану ухвалу скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи та зроблено помилкові висновки про задоволення заяви про поворот виконання судових рішень.

Короткий зміст відзиву АТ «УкрСиббанк`на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу вказано на те, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Сповіщення сторін.

У судове засідання, призначене на 16 листопада 2022 року, сторони у справі не з`явились, були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Повне судове рішення виготовлено 28 листопада 2022 року, про що зазначено у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що у травні 2015 року АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

У вересні 2015 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із зустрічним позовом до АТ «УкрСиббанк» про стягнення суми переплати, закриття кредитного договору.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2017 року у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 суму переплати, яка утворилася при виконанні рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2013 року, у розмірі 122 314, 33 грн, закрито договір про надання споживчого кредиту від 26 травня 2008 року №0, укладений між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , у зв`язку з виконанням договору 03 липня 2014 року.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 27 липня 2017 року апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк» задоволено частково, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов АТ «УкрСиббанк» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» кредитну заборгованість у розмірі 30 883,65 швейцарських франків, з яких - 7 150,45 швейцарських франків заборгованість по процентах, 7 321,50 грн - пені за прострочення сплати кредиту, 37 691,06 грн - пені за прострочення сплати процентів. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено, вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 13 лютого 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Апеляційного суду Одеської області від 27 липня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Одеського апеляційного суду від 31 березня 2020 року апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк» задоволено частково, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2017 року змінено, зменшивши суму переплати до 112 591,49 грн, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

26 травня 2020 року на виконання Постанови Одеського апеляційного суду від 31 березня 2020 року ОСОБА_1 отримала виконавчий лист від 22.05.2020 (т.2 а.с.179).

Постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Власик М.А. від 25 червня 2020 року відкрито виконавче провадження №62412963 щодо стягнення з АТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 суми переплати, яка утворилася при виконанні рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2013 року у розмірі 112 591,49 грн.

Згідно з платіжним дорученням № від 26 червня 2020 року АТ «УкрСиббанк» було сплачено кошти на користь ОСОБА_1 у розмірі 112 591,49 грн з призначенням платежу "сплата боргу за виконавчим провадженням 62412963, стягувач - ОСОБА_1 ).

Указане виконавче провадження було закрито 01 липня 2020 року у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду, про що свідчить постанова від 01 липня 2020 року про закінчення виконавчого провадження.

Постановою Верховного Суду від 03 березня 2021 року касаційну скаргу АТ «Укрсиббанк» задоволено частково, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 березня 2020 року в частині зустрічних позовних вимог про стягнення суми переплати, закриття кредитного договору скасовано, у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ «Укрсиббанк» про стягнення суми переплати, закриття кредитного договору відмовлено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсиббанк» судові витрати у розмірі 2 346,78 грн, сплачений АТ «Укрсиббанк» судовий збір у розмірі 2 346,78 грн компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, в іншій частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 березня 2020 року залишено без змін

Відповідно до ч.ч. 1, 9 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч. 5 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Відповідно до ч. 9 ст. 44 ЦПК України заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року №13-рп/2011 зазначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Застосовуючи поворот виконання рішення суду, суд повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнуте з нього за скасованим рішенням.

Оскільки поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, то підлягають поверненню відповідачеві стягнуті з нього кошти за скасованим судовим рішенням, за відсутності обмежень, встановлених статтею 445 ЦПК України, яка визначає особливості повороту виконання в окремих категоріях справ.

За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі, а застосовуючи поворот виконання рішення суду, суд повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Так, положеннями ч. 6 ст. 444 ЦПК України встановлено, що до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Судом першої інстанції вірно встановлено, з матеріалів заяви слідує, що на виконання вищевказаних вимог процесуального закону АТ «УкрСиббанк» було надано платіжне доручення № від 26 червня 2020 року про сплату ОСОБА_1 коштів у розмірі 112 591,49 грн з призначенням платежу "сплата боргу за виконавчим провадженням 62412963, стягувач - ОСОБА_1 ).

У судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_1 також підтвердила, що банком їй було виплачено указану суму коштів.

Враховуючи, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 березня 2020 року в частині зустрічних позовних вимог про стягнення суми переплати, закриття кредитного договору постановою Верховного Суду від 03 березня 2021 року скасовано та у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ «Укрсиббанк» про стягнення суми переплати, закриття кредитного договору відмовлено, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 31 березня 2020 року банком було виконано та сплачено ОСОБА_1 суму переплати в розмірі 112 591,49 грн, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заява АТ «УкрСиббанк» про поворот виконання судового рішення підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надав.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.

Також судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Питання щодо заяви АТ «УкрСиббанк» про поворот виконання судового рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2017 року та постанови Одеського апеляційного суду від 31 березня 2020 року у справі №522/10105/15-ц вирішено судом першої інстанції по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційної скарги його не спростовують, ухвала постановлена у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 28 листопада 2022 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк