ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5395/22 Справа № 209/4112/21 Головуючий у першій інстанції: Решетник Т. О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 квітня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИЛА:

29 жовтня 2021 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16 серпня 2002 року. Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 30 листопада 2011 року шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 було розірвано. Сторони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть та не мають загального бюджету. Оскільки відповідач у добровільному порядку не надавав матеріальної допомоги на утримання доньки, вона звернулась до суду з позовом про стягнення з нього аліментів у порядку, передбаченому законом. Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 травня 2012 року з ОСОБА_1 стягувались аліменти на її користь, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 01 листопада 2011 року і до повноліття дитини. ІНФОРМАЦІЯ_2 донці ОСОБА_6 виповнилось 18 років, і стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з відповідача було припинено. У теперішній час донька продовжує навчання, є студенткою 1 курсу заочної форми навчання за спеціальністю «Психологія» Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом», згідно наказу №3812 від 20 серпня 2021 року. Навчається ОСОБА_6 на контрактній основі, тому стипендію не отримує. Термін закінчення навчання 20 серпня 2025 року. Донька потребує матеріальної допомоги батьків на час навчання та оволодіння професією. Вона має постійне місце роботи, працює вихователем у Закладі дошкільної освіти №32 «Дельфін», має заробітну плату, розмір якої складає 5400,00 грн. і в добровільному порядку утримує доньку, надає їй необхідні для життя та навчання кошти, повсякденно забезпечує продуктами харчування. Купую одяг та взуття, товари першої необхідності. Донька ОСОБА_6 є інвалідом з дитинства, з 04 січня 2021 року їй встановлена друга група інвалідності, донька має серйозні проблеми зі здоров`ям, тому її навчання потребує не тільки оплати контракту, але й витрат на спеціальне технічне обладнання. Тому, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом до закінчення донькою навчання 20 серпня 2025 року, але до досягнення нею 23-х років.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 квітня 2022 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 29.10.2021 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання 20.08.2025 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу у розмірі 850,00 гривень.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 червня 2022 року заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Сергєєва Майя Шаукатівна про перегляд заочного рішення від 18.04.2022 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання - залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного заочного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) (п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.08.2002 року.

В період шлюбу у сторін народилося донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпропетровського районного управління юстиції м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.03.2003, актовий запис №163 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 виповнилось 18 років, що підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_2 (а.с. 7).

Згідно копії паспорту ОСОБА_3 , довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради ОСОБА_4 , та довідки про склад сім`ї №001137217 від 29.09.2021, виданої ТОВ «Абонент ХХІ», ОСОБА_4 зареєстрована та мешкає разом з матір`ю ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 6, 7, 10).

Відповідно до копії довідки ПАТ «ВНЗ «Міжрегіональна академія управління персоналом» від 22.09.2021 за №6808, ОСОБА_4 дійсно навчається у ПрАТ «ВНЗ «Міжрегіональна Академія управління персоналом» за спеціальністю «Психологія», на заочній формі навчання. Термін навчання студентки з 20.08.2021 по 20.08.2025 (а.с. 11).

Згідно довідки МСЕК серії 12ААВ №147373 від 08.02.2021 ОСОБА_4 є інвалідом з дитинства, їй встановлена друга група інвалідності (а.с. 9).

Сторони не дійшли згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки у добровільному порядку.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності, встановивши, що донька має II групу інвалідності (за класифікацією груп інвалідності - особа здатна до самообслуговування, але не здатна до праці в звичайних виробничих умовах) та навчається на контрактній основі на заочній формі навчання; приймаючи до уваги рівність та обов`язок обох батьків утримувати свою дитину, яка продовжує навчання, і у зв`язку з цим потребує такої допомоги; враховуючи задовільний стан здоров`я відповідача, відсутність на утриманні у платника аліментів інших дітей та утриманців, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 29.10.2021 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку.

Місцевий суд при визначенні аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, не надав належної оцінки майновому стану відповідача.

Згідно Дозволу типу А №17832/2020 для роботи іноземця на території Республіка Польща від 04.06.2020, ОСОБА_1 видано дозвіл на роботу на території Республіка Польща на посаді слюсаря на підставі мандатного договору на місячну заробітну плату брутто не нижче 1360 злотих/місяць (а.с. 65).

Крім того, відповідно до витягу з реєстру виконавчих проваджень, відносно ОСОБА_1 відкриті декілька виконавчих проваджень про стягнення з відповідача коштів (а.с. 66).

Попри це, донька сторін продовжує навчатися на заочній формі навчання, за яку необхідно сплачувати кошти, є особою з 2 групою інвалідності у зв`язку з цим має обмеження та не здатна до праці в звичайних виробничих умовах; у зв`язку з навчанням дочка потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який є працездатною особою, має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки.

Посилання апелянта на те, що місцевим судом не перевірено з ким проживає донька є необґрунтованим, оскільки згідно паспортів позивачки та її доньки, вони зареєстровані за однією і тією ж адресою, що також, підтверджується довідкою про склад сім`ї №001137217 від 29.09.2021.

Проте, доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення апелянта про слухання справи судом першої інстанції заслуговують на увагу. Згідно змісту оскаржуваного рішення, відповідач, без поважних причин, не зявився у судове засідання.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Виходячи з положень п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України, розгляд справи за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду, є самостійною підставою для скасування судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та за відсутності доказів його належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, зазначивши при цьому у рішенні, що ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомлене належним чином.

Виходячи з наведених норм ЦПК України, під час розгляду справи у суді першої інстанції належним доказом вручення судової повістки, відправленої поштою, є лише повідомлення про вручення рекомендованого листа. Матеріали справи не містять доказів спростування вказаного та належного виконання місцевим судом положень статтей 128-130 ЦПК. Суд першої інстанції надсилав судові повістки про виклик ОСОБА_1 в судові засідання за адресою по АДРЕСА_2 . Проте, відповідач з 2020 року проживає у Польщі. Також, направлені місцевим судом судові повістки ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку повернулась без вручення адресату з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою, що не є належним повідомленням відповідача про слухання справи в розумінні статтей 130-131 ЦПК України (а.с. 28,48).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції не дотримався вимог щодо належного повідомлення ОСОБА_8 про наявність судового спору і про час та місце розгляду справи.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини справи не встановив, що спричинило ухвалення помилкового рішення, яке підлягає скасування з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач при подачі позову звільнена від сплати судового збору, з ОСОБА_1 необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 квітня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 29.10.2021 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в дохід держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений 23 грудня 2022 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова