Справа № 569/9042/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Семенюк Ю.О.

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 . Також просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Просить суд стягнути з відповідача судові витрати по справі, що складаються із судового збору.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що протягом останніх декількох років через різний світогляд, погляди на життя, різні моральні та побутові звички стосунки з чоловіком розладилися, зникли взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. З липня 2021 року по даний час позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Від шлюбу сторони мають дітей, повнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставу вимоги про стягнення аліментів зазначає, що відповідач є працездатною особою, інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї на утриманні не має.

Від ОСОБА_2 до суду 27.09.2022 надійшов відзив. Відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу з позивачем, однак просив відмовити у задоволенні позову в частині стягнення аліментів. Свої заперечення в частині стягнення аліментів мотивує тим, що син ОСОБА_5 проживає разом з відповідачем протягом тривалого часу (з вересня 2021 року), а участь позивача в його житті обмежується лише періодичними зустрічами з сином, відповідач виховує та піклується про сина. Відповідач зазначає, позивач у позовній заяві зазначила, що сину дев`ять років, проте останній народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також відповідач хотів би документально узгодити місце проживання спільної дитини між сторонами, з урахуванням думки сина.

Ухвалою суду від 18.07.2022 року було прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги просила позов задовольнити. Зазначила, що з відповідачем не проживають, оскільки він вчиняв домашнє насильство відносно неї. Донька та син більше року не проживають з нею, проживають з відповідачем. Коли діти приходили до неї вона давала кошти.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечив проти розірвання шлюбу з позивачем. Однак, просив відмовити у задоволенні позову в частині стягнення аліментів, оскільки діти проживають з ним, він матеріально утримує дітей, а тому немає підстав для стягнення аліментів з нього на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_1 , виданого 31.05.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , зареєстрували шлюб 29.09.2002 року. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові ОСОБА_7 , дружині ОСОБА_7 .

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 виданого 03.07.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції.

Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що позивач має бажання розлучитися та відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу.

Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання.

Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання №44004 від 21.08.2021.

Згідно довідки про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні м.Рівне, за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, у судовому засіданні сторони не заперечили, що донька та неповнолітній син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживають з позивачем за зареєстрованим місцем проживання.

Тому, суд доходить до висновку про відмову у задоволенні позову у частині стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 29.09.2002 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1362 - розірвати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя І.О.Гордійчук