Провадження №: 2/755/6882/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" грудня 2022 р. м. Київ

суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Устинова Ірина Євгеніївна, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю більш ніж п`ять років на час відкриття спадщини,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звертаючись до суду в порядку позовного провадження з вимогами до Київської міської ради, просила суд: Встановити факт про те, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю більш ніж п`ять років за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини»

Вивчивши матеріли позовної заяви на предмет дотримання вимог цивільного процесуального законодавства щодо форми та змісту та правил територіальної підсудності для розгляду даного спору, суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. (ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України)

Кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. ( ч. 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до частини першої ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 19 Цивільного процесуального кодексу України). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 26 - 30 Цивільного процесуального кодексу України).

Виходячи з поняття підсудність у цивільному судочинстві як розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ, підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Питання про підсудність справ визначається цивільним процесуальним кодексом України.

За загальними правилами територіальної підсудності, що передбачено статтею 27 Цивільного процесуального кодексу України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до територіальної громади в особі Київської міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Як роз`яснено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами у випадку розгляду справи в позовному провадженні є інші спадкоємці померлого, оскільки саме на їх спадкові права буде мати вплив подальше вирішення справи. Так, Верховний Суд зазначає, що відповідачами за позовом про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю мають бути особи, які мають цивільно-правовий інтерес або право на спадкування майна померлої особи (постанова Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі № 638/20596/16, провадження № 61-2482св19). У випадку відсутності інших спадкоємців, існує судова практика щодо залучення відповідачем у справі відповідного органу місцевого самоврядування, оскільки територіальна громада відповідно до ст.1277 ЦК України є правонаступником відумерлого майна яке розташоване на її території.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. Висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

При зваренні з цим позовом до суду позивачем визначено у якості відповідача у справі - Київську міську раду, місцезнаходження юридичної особи - м. Київ, вулиця Хрещатик ,36, що територіально відноситься до Шевченківського району міста Києва.

Виходячи з суб`єктивного складу учасників цивільного процесу, підстав та предмету позову, розгляд даного спору має розглядатись за правилами територіальної підсудності, тобто за місцем знаходження відповідача - юридичної особи (ч.2 ст.27 ЦПК України), за відсутності заявлених вимог позивача щодо визнання права власності в порядку спадкування на індивідуально визначене майно ( об`єкт нерухомого майна, розташований в межах Дніпровського району міста Києва), не вбачає підстав для розгляду справи за правилами виключної підсудності (ст.30 ЦПК України).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Устинова Ірина Євгеніївна, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю більш ніж п`ять років на час відкриття спадщини, не підлягає розгляду Дніпровським районним судом міста Києва, оскільки місцезнаходження відповідача - Київської міської ради, територіально відноситься до юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва, в той же час відсутні підстави для розгляду справи за місцем проживання позивача (ст.28 ЦПК України) та/або за правилами виключної підсудності (ст.30 ЦПК України), що зумовлює вирішення питання про передачу справи до іншого суду для подальшого розгляду.

Керуючись статтями 2, 4, 27- 31, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу № 755/12426/22 (провадження № 2/755/6882/22) за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Устинова Ірина Євгеніївна, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю більш ніж п`ять років на час відкриття спадщини, передати за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва для подальшого розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: