№ 207/686/22
№ 2/207/627/22
02 червня 2022 року м. Кам`янське
Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Юрченко І.М.
при секретарі: Сівачук А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання особи,
Під час укладання Договору у вказаній квартирі була зареєстрована особа - член сім`ї продавця, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Покупцю за Договором було відомо про вказану обставину, але між сторонами було погоджено те, що продавець після підписання Договору, не пізніше 22 грудня 2021 року, зобов`язаний зняти себе та членів своєї сім`ї з реєстрації у добровільному порядку.
Продавець за вказаним вище Договором звільнила продану квартиру від речей домашнього вжитку, передала позивачу (покупцю за Договором) ключі від квартири, тобто здійснила всі необхідні дії фактичної передачі майна покупцю, після чого позивач переїхав до придбаної квартири для постійного проживання.
В грудні 2021 року позивачка звернулася до Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради для отримання Довідки про склад сім`ї, щоб переоформити особові рахунки по сплаті за комунальні послуги на своє ім`я, де їй повідомили та надали довідку про те, що станом на 24 грудня 2021 року за даною адресою зареєстрована особа - член сім`ї попереднього власника квартири.
По теперішній час відповідач без будь-яких на те правових підстав залишається бути зареєстрованим у належній позивачці квартирі, яка є її приватною власністю. Продавець обіцяв забезпечити зняття з реєстраційного обліку особи за даною адресою у добровільному порядку після укладення та підписання Договору, натомість вона сама знялася з місця реєстрації та не виходить на зв`язок з позивачем, що створює для позивачки, як психологічний тиск, так і матеріальні витрати. Наявність реєстрації відповідача в належній позивачу квартирі, змушує її сплачувати і за нього кошти за комунальні послуги, а так-як можна спостерігати стрімке зростання цін та тарифів на дані послуги, то це ставить позивачку в край скрутне матеріальне становище.
Відповідач не є членом її сім`ї та є зовсім чужою для неї людиною, його особистих речей у квартирі немає, він там не проживає. Після купівлі вказаної квартири відповідач там жодного разу не з`являвся, що підтверджується Актом №586 про не проживання від 31 грудня 2021 року, виданого комісією комунального підприємства Кам`янської міської ради «Добробут». Фактичне місце проживання відповідача їй невідоме, будь-який зв`язок з ним відсутній.
На підставі зазначеного позивач просила: усунути їй перешкоди у користуванні належною їй на праві власності квартирою шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття його з реєстрації місця проживання за вказаною адресою
В судове засідання позивачка не з`явилася, її представник надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку та винесення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутністю не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання.
Представник третьої особи - відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі.
Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав ні відзиву, ні заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними.
Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків.
У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 15 грудня 2021 року ОСОБА_1 на праві власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (ар.с. 7).
Факт реєстрації відповідача ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 підтверджено довідкою з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради від 10.03.2022 року №19/4217 (ар.с.13) та довідкою № 001155214 про склад сім`ї, наданої ТОВ «Абонент ХХІ» від 24.12.2021 року (ар.с.10).
Відповідно до акту № 586 про не проживання від 31.12.2021 року затвердженого начальником юридичного відділу КП КМР «Добробут», за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично не проживає з 2016 року (ар.с.9).
Стаття 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений й його здійсненні.
Відповідно до ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.34 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації та членів його сім`ї.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання здійснюються протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 64, ч. 3 ст. 156 ЖК України, відповідач не є членом сім`ї позивача.
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 05 листопада 2014 року під час розгляду справи № 6-158цс14, право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Отже після переходу права власності на будинок припинилося і право користування будинком відповідачем.
Право користування квартирою виникло у відповідача як члена сім`ї колишнього власника. Після того, як колишній власник продав свою квартиру, а право власності набула інша особа, у відповідача відповідно припинилось право користування цією квартирою, але він досі зареєстрований у ній, що створює для позивача перешкоди у вільному користуванні власністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. А отже, припинення права власності особи на будинок (квартиру) припиняє право членів її сім`ї на користування цим будинком.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 128, 258, 259, 263-265, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 до ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , третя особа: Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради, знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання особи, задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні належною їй на праві власності квартирою шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття його з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 992,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 06 червня 2022 року.
Суддя І.М. Юрченко