Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2022 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Омельченко І.І.,

секретаря судового засідання - Логвиненко А.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кобеляки, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

03 листопада 2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява обґрунтована тим, що 23.09.1995 року у виконавчому комітеті Дашківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 7. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружні відносини між позивачем та відповідачем припинені понад три роки тому. Основною причиною розпаду сім`ї є протилежні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства.

Тому ОСОБА_1 прохала розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 23 вересня 1995 року виконавчим комітетом Дашківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області за актовим записом № 7. Після розірвання шлюбу прізвище не буде змінювати.

Ухвалою суду від 10 листопада 2022 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.14-15).

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи в її відсутність. Крім того, зазначила, що майнового спору та спору про місце проживання сина ОСОБА_4 не має. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з позивачем. Подружні стосунки припинені 28.08.2019 року.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, позов визнає в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що 23 вересня 1995 року у виконавчому комітеті Дашківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 7 (а.с.3).

Сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.6,8). Спору про місце проживання сина не виникає.

Майновий спір між сторонами відсутній.

Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Статтями 51 Конституції України та 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 112 СК України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має суттєве значення.

Частиною 3 статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони фактично припинили шлюбні стосунки в серпні 2019 року та відновлювати їх позивач наміру не має.

У зв`язку з викладеним вище, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а позивач не бажає продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, суд вважає, що шлюб слід розірвати.

Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір, що становить 992,40 грн.

Керуючись статтями 12, 141, 259, 263-265, 354-356 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, зареєстрований 23 вересня 1995 року у виконавчому комітеті Дашківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 7.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 надалі іменувати прізвищем « ОСОБА_1 ».

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 992,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Сторони:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_2 .

Суддя