Справа № 401/4046/21 ;
Провадження № 2/401/483/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя Макарова Ю.І.,

секретар Горбатюк К.А.,

з участю:

позивач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Світловодської міської ради в особі Органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини, -

встановив:

У грудні 2021 року позивач звернувся до Світловодського міськрайонного суду з позовною заявою про визначення місця проживання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що із відповідачем з травня 2009 року перебував у фактичних шлюбних стосунках, під час яких народилась донька ОСОБА_4 . Позивач, з метою отримання соціальної допомоги як мати-одиначка, вказала відомості про батька відповідно до ст. 135 СК України. рішенням Світловодського міськрайонного суду від 09 липня 2013 року позивача визнано батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та внесено відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Зазначає, що відповідач постійно змінює місце проживання, не дає можливості спілкуватися про дитину, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, внаслідок чого дитина перебуває у стресі. Також, відповідач не займається розвитком дитини, забороняє доньці з ним спілкуватися. Всі вищезазначені обставини змусили звернутись його до суду для визначення місця проживання доньки разом з ним. (а.с. 2)

Ухвалою суду від 21 грудня 2021 року відкрито загальне позовне провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Світловодської міської ради в особі Органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини, справу призначено до підготовчого розгляду на 20 січня 2022 року, яке було неодноразово відкладено за клопотаннями позивача та представника відповідача.

17 березня 2022 року надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що батьком її доньки ОСОБА_4 дійсно являється позивач, з яким сімейні відносини не склалися. Після припинення фактичних шлюбних стосунків із позивачем, вона разом з донькою проживає в м.Києві, де має постійне місце роботи, орендоване житло, донька відвідує школу. Вона повною мірою забезпечує доньку, займається вихованням, дбає про її розвиток. У свою чергу, донька не бажає спілкуватися з позивачем. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. (а.с. 55-58)

13 липня 2022 року від служби у справах дітей виконкому Світловодської міської ради надійшов висновок про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 87-88)

Ухвалою суду від 18 липня 2022 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 08 серпня 2022 року, яке було відкладено до 08 грудня 2022 року.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, зазначив, що на даний час працює в м.Горішні Плавні, де проживає в гуртожитку. Вважає, що доньці буде краще саме з ним, оскільки відповідач постійно змінює чоловіків, зловживає алкоголем, вихованням дитини не займається, забороняє доньці з ним спілкуватися.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, хоча про час, дату та місце його проведення повідомлені належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про проведення розгляду справи за його відсутності та врахувати при ухваленні рішення висновок виконавчого комітету Світловодської міської ради в особі Органу опіки та піклування. (а.с. 85)

Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові докази справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 09 липня 2013 року ОСОБА_1 визнано батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 16-17)

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі «батько» містяться відомості: ОСОБА_1 . (а.с. 5)

Розпорядженням голови Світловодської районної державної адміністрації від 30 грудня 2013 року № 392-р, вирішено питання про участь ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 6)

Згідно реєстраційного посвідчення, виданого Світловодським міжміським бюро технічної інвентаризації, посвідчено право власності в цілому на житловий будинок АДРЕСА_1 в рівних частках за гр.. ОСОБА_1 та гр.. ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі-продажу від 14.09.2006. (а.с. 8, 9, 10)

З копій розписок, складених ОСОБА_2 , вбачається, що остання отримувала від ОСОБА_1 аліменти: 03.11.2019 - 2000 грн., 08.03.2020 - 2000 грн., 02.02.2020 - 2000 грн., 08.12.2020 - 2000 грн., 28.09.2019 - 2000 грн., 30.04.2021 - 1000 грн., 02.03.2021 - 1000 грн., 21.08.2020 - 2000 грн., 28.03.2021 - 1000 грн., 30.01.2021 - 3000 грн., 24.02.2020 - 2000 грн. (а.с. 11-13)

З довідки про доходи позивача від 08.10.2021 встановлено, що останній станом на дату її видачі працював транспортувальником ТОВ «Світловодський маслосирзавод» та отримував заробітну плату. (а.с. 14)

Згідно характеристики з місця роботи, ОСОБА_1 працював на посаді транспортувальника ТОВ «Світловодський маслосирзавод» з 16.06.2020 та зарекомендував себе з позитивної сторони. (а.с. 15)

З довідки , виданої директором школи І-ІІІ ступенів № 199 Шевченківського району м.Києва 17 лютого 2022 року, встановлено, що ОСОБА_3 навчається в 5-А класі. (а.с. 61)

Довідкою № 26 від 17 лютого 2022 року підтверджено, що ОСОБА_2 працює на посаді працівника закладу ресторанного господарства ТОВ «АНТАРЕС-2016» з 17 липня 2021 року. (а.с. 62)

З висновку виконавчого комітету Світловодської міської ради в особі Органу опіки та піклування встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 . квартира налічує три кімнати, для ОСОБА_4 є окрема кімната, яка об лаштована всім необхідним для гармонійного життя та розвитку дитини. Дитина забезпечена одягом та взуттям відповідно до віку та сезону, в наявності сучасні гаджети, такі як: комп`ютер та мобільний телефон. У присутності начальника служби у справах дітей ОСОБА_6 , головних спеціалістів служби у справах дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 була заслухана малолітня ОСОБА_3 , яка розповіла, що їй дуже добре з мамою, яка задовольняє її матеріальні та духовні потреби. Також, дитина повідомила, що бажає проживати тільки разом з мамою. У зв`язку з чим, виконавчий комітет Світловодської міської ради в особі Органу опіки та піклування, керуючись найкращими інтересами дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_2 . (а.с. 87-88)

Норми права, застосовані судом та мотиви їх застосування.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі N 402/428/16-ц (провадження N 14-327цс18) зроблено висновок про те, що Декларація прав дитини не є міжнародним договором у розумінні Віденської конвенції про право міжнародних договорів від 23 травня 1969 року та Закону України від 29 червня 2004 року N 1906-IV "Про міжнародні договори України", а також не містить положень щодо набрання нею чинності. У зв`язку із цим Декларація прав дитини не потребує надання згоди на її обов`язковість Верховною Радою України і не є частиною національного законодавства України. Разом з тим положення Конвенції про права дитини про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей.

У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі N 377/128/18 (провадження N 61-44680св18), вказано, що поведінка батьків, їх авторитет відіграє суттєву роль у вихованні дитини, адже дитина не має самостійного досвіду соціальної поведінки, а тому успадковує досвід і поведінку авторитетних для неї батьків. Найкращі інтереси дитини є предметом основного піклування батьків. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої статті 18 Конвенції про права дитини держави - учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, з огляду на те, що дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, судовий розгляд сімейних спорів, в яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним.

Ухвалюючи рішення від 11 липня 2017 року у справі "М. С. проти України" (заява N 2091/13), ЄСПЛ вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України", заява N 10383/09).

Аналіз наведених норм права і практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Висновки суду за результатами розгляду справи.

Встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , з огляду на те, що відповідач забезпечує належні умови проживання та розвитку дитини, займається її вихованням, дитина має прихильність саме до матері. Крім того, обставини, зазначені позивачем щодо аморального способу життя відповідача та інших обставини, які могли бути підставою для задоволення позовних вимог, не підтверджені жодними належними доказами.

За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, судові витрати позивача у виді сплаченого судового збору, суд відносить за рахунок позивача.

На підставі ст. ст. 7, 19, 141, 153, 155, 160, 161 СК України, ст.ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 82, 141, 258-268, 273, 280, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,Керуючись ст.ст.

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Світловодської міської ради в особі Органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини - залишити без задоволення.

Судові витрати ОСОБА_1 віднести за його рахунок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку визначеному ст. 355 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому відповідного судового рішення.

Відомості про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Світловодським РС УДМС України в Кіровоградській області, 26.03.2013, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 28.04.2021 органом 3531, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 16 грудня 2022 року.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Ю.І. Макарова

"08" грудня 2022 р.