Справа № 462/5575/19
УХВАЛА

22 грудня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Галайко Н. М.,

за участю секретаря судового засідання Любінець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Суть заяви, що вирішується.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» - Пославський Р. А., звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа № 462/5575/19, виданого 29.10.2019 року Залізничним районним судом м. Львова у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заява обґрунтована тим, що на підставі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29.10.2019 року у справі № 462/575/19 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було видано виконавчий лист про стягнення боргу на користь АТ КБ «ПриватБанк» на суму 1 583 грн. 74 коп. та судового збору на суму 128 грн. 70 коп. Зазначає, що 16.01.2020 року банком був скерований для виконання в Пустомитівський районний відділ державної виконавчої служби, однак згідно відповіді Пустомитівського відділу державної виконавчої служби від 21.09.2022 року виконавчий лист про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» у відділ не надходив. Рішення не виконане і не втратило своєї законної сили. Лист було втрачено під час поштової пересилки, враховуючи зазначене, просить суд задовольнити заяву та видати дублікат виконавчого листа.

Позиція осіб, які беруть участь у справі та процесуальні дії у справі.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви, у судове засідання не прибули, однак, у заяві про видачу дубліката виконавчого листа, представник заявника зазначив, що просить розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 433, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, які регламентують порядок розгляду питання про видачу дубліката виконавчого листа і поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали заяви про видачу дубліката виконавчого листа та додані до неї матеріали, перевіривши матеріали справи № 462/5575/19, суд дійшов наступних висновків.

Встановлені судом обставини.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова № 462/5575/19 від 29.10.201 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Ухвалено стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 583 грн. 74 коп., що складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту. У задоволенні решти позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір пропорційно частці задоволених вимог у розмірі 128 грн. 70 коп. (а.с. 42-48).

На виконання рішення суду, Залізничним районним судом м. Львова 03.12.2019 року видано виконавчий лист № 462/5575/19 (а.с. 59).

Згідно акту про втрату виконавчих документів в результаті звірки отриманих у період 2020-2022 років і фактично наявних виконавчих листів, наказів суду відповідно до Розпорядження № 359/DNA0407-20 виявлено факт втрати виконавчого листа про примусове виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова у справі № 462/5575/19 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с. 58).

Листом Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області № 34151 від 21.09.2022 року стверджується, що згідно даних АСВП виконавчий лист № 462/5575/16, виданий 03.12.2019 року Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» у відділ не надходив, на виконанні не перебуває (а.с. 60).

Застосоване судом законодавство та висновки суду.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 17.4 розділу ХIII перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17), від 10.10.2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18). Верховний Суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 22.10.2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18), від 23.09.2020 року у справі № 127/2-3538/10.

Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, відповідно до положень ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали чинності, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Також, суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини зазначає, що право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

Зокрема, у п. 40 Рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», п. 19 Рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2004 року у справі «Михайленки та інші проти України», суд наголошує, що п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб п. 1 ст. 6 Конвенції детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення ст. 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 (також рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 589498/00, п. 34).

У своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачене п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Тобто, практика Європейського суду з прав людини переконливо свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

Враховуючи зазначене, оскільки матеріали справи містять відомості про те, що виконавчий лист № 462/5575/19 втрачено, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог заяви та видачу дубліката виконавчого листа.

Керуючись ст. 18, 260, 261, 352, 353, 433 ЦПК, п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

постановив:

Заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа № 462/5575/19, виданого 29.10.2019 року Залізничним районним судом м. Львова у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з ОСОБА_1 у розмірі 1 583 грн. 74 коп. та 128 грн. 70 коп. судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, або в порядку та строки, передбачені ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко