Справа № 629/1390/22
Провадження № 2-о/629/45/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2022 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Каращук Т.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Лозівська міська рада, як орган опіки та піклування про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,-

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, посилаючись на те, що з 1996 року по 2010 рік проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 . Від цього шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , який проживає з ним. ОСОБА_3 є інвалідом 1 групи загального захворювання та потребує стороннього догляду. Мати ОСОБА_3 з ними не проживає, не піклується про дитину, в утриманні та лікуванні останнього участі не приймає. На підставі викладеного заявник просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним та призначити його опікуном ОСОБА_3 .

Ухвалою від 10 жовтня 2022 року вказана заява залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, та надано заявнику 10-ти денний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків.

Вказана ухвала суду отримана заявником 08 листопада 2022 року, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Строк, наданий заявнику для усунення недоліків заяви, сплив 18 листопада 2022 року.

Ухвала суду фактично заявником не виконана. До цього часу до суду не надано жодних заяв чи документів на усунення недоліків заяви. При цьому, судом був встановлений достатній строк для усунення недоліків.

З огляду на викладене, суд визнає заяву ОСОБА_1 неподаною та повертає її заявнику.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

У зв`язку з наведеним, повернення позовної заяви, недоліки якої не усунуті після залишення заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 12, ч. 1 ст. 20 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Відповідно до ч.5 ст.185 ЦПК України позовна заява і додані до неї документи повертаються з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За таких обставин суд вважає, що заява містить недоліки, які не були усунуті заявником в межах наданого строку, що унеможливлює її розгляд по суті, а тому підлягає поверненню заявнику.

Згідно до ч.6 ст.185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Частиною 7 статті 185 ЦПК України передбачено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Керуючись ст.ст. 185, 258, 260 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Лозівська міська рада, як орган опіки та піклування про визнання особи недієздатною та призначення опікуна визнати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення заяви не позбавляє права повторного звернення із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 15-денний строк з дня її винесення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Тимур КАРАЩУК