Справа № 450/630/21 Провадження № 2/450/68/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Гев`як Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом: Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про предмет позову : стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 31.10.2013 року у розмірі 5 830, 88 грн.,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): ОСОБА_2 звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 31.10.2013 р. згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом. ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою підтверджується той факт, що вона повністю була поінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_2 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Спадкоємці позичальника мали право подати заяву про прийняття спадщини або відмову від спадщини у строк з 31.07.2018 року по 31.01.2019 року. Спадкоємцем, який постійно проживав разом з спадкодавцем є відповідач. Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача. 07.04.2020 року позичальником на адресу відповідача була направлена претензія кредитора до Пустомитівської державної нотаріальної контори. 18.05.2020 року отримано відповідь, в якій зазначено, що спадкоємці померлої із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини до нотаріальної контори не подавали. Таким чином, відповідач прийняла спадщину. 21.07.2020 року до спадкоємців було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, однак ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить 5830, 88 грн.

08.04.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначає, що заявлені позовні вимоги є безпідставними, оскільки вона не є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 , та не є родичкою останньої. Відповідач проживає за адресою АДРЕСА_1 , однак 21.03.2002 року при видачі паспорта було допущено помилку та записано місце їх реєстрації АДРЕСА_2 . Виявивши дану помилку відповідач звернулася до органу реєстрації про внесення змін до документів. На підставі цього попередній запис про реєстрацію місця проживання за адресою АДРЕСА_2 , було анульовано, і Мурованською сільською радою територіальної громади Львівського району Львівської області, місце проживання зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 . Окрім того відповідно до довідки сільської ради від 02.04.2021 року, підтверджується той факт, що відповідач зареєстрована та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 . Також відповідно до довідки сільської ради від 02.04.2021 року на момент смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_2 , разом з нею на момент смерті проживав та був зареєстрований її син ОСОБА_3 , 2002 року народження.

23.04.2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач заявлені позовні вимоги підтримує з підстав викладених в позовній заяві, а покликання відповідача, є безпідставні.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак скерував на адресу суду клопотання в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, одна представник скерував на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, в задоволенні заявлених позовних вимог просить відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали позовної заяви, а також долучені письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 31.10.2013 року ОСОБА_2 була підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

13.10.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» (найменування якого змінено на АТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_2 був укладений договір, відповідно до якого вона отримала в банку кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 13.10.2013 р. укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_2 , загальна заборгованість за невиконання умов договору станом на 04.01.2021 року складає 5 830, 88 грн. заборгованість за тілом кредиту.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 06.08.2018 року.

23.03.2020 року АТ КБ «Приватбанк» направлено до Пустомитівської державної нотаріальної контори претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України про включення кредиторських вимог після смерті ОСОБА_2 в спадкову масу.

На підставі вказаної претензії Пустомитівською державною нотаріальною Львівської області 14.04.2020 року заведену спадкову справу № 18/2020 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до листа Пустомитівської державної нотаріальної контори Львівської області від 27.04.2020 року № 167/02-14 адресованого АТ КБ «Приватбанк», відомості про спадкоємців та спадкове майно відсутні.

25.06.2020 року позивачем на адресу відповідача було направлено лист-претензію щодо проведення оплати заборгованості померлої ОСОБА_2 за кредитним договором б/н від 31.10.2013 року з АТ КБ «Приватбанк», але з позовної заяви вбачається, що ніяких дій відповідач не виконав.

У позовній заяві представник АТ КБ «Приватбанк» зазначає, що спадкоємцем, який на час відкриття спадщини проживав зі спадкодавцем, є відповідач ОСОБА_1 . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де адресою місця реєстрації зазначено: АДРЕСА_2 .

Однак з долученої копії паспорта відповідача ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 виданого Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області 20.03.2006 року, вбачається, що в такому міститься відмітка про зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_2 з 23.05.1995 року, однак такий запис анульований та зазначено місце реєстрації АДРЕСА_1 з 23.06.1995 року.

Також відповідно до довідки виданої Ямпільським старостинським округом Мурованської сільської ради територіальної громади Львівського району Львівської області 02.04.2021 року № 109, ОСОБА_1 фактично зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки виданої Ямпільським старостинським округом Мурованської сільської ради територіальної громади Львівського району Львівської області 02.04.2021 року № 110, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дна смерті була зареєстрована і проживала по АДРЕСА_2 . Разом з нею був зареєстрований та проживав її син ОСОБА_3 , 2002 року народження.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини, визначені у частинах третій і четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини 1 статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року №640/6274/16-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Разом з тим, за змістом положень ст. 1282 ЦК України задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Таким чином при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, спадкової маси, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором встановленого законом строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вивчивши надані матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів щодо кола спадкоємців, спадкової маси на час відкриття спадщини на підтвердження того, що саме входило до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 та вартості одержаного у спадщину майна спадкоємцями, і що вартість спадкового майна, прийнятого спадкоємцями, є достатньою для задоволення вимог кредитора та стягнення заборгованості спадкодавця в межах вартості майна одержаного у спадщину.

Окрім цього, суд зазначає, що позивачем на розгляд суду подано позов до відповідача ОСОБА_1 , яка в силу вимог статті 1268 ЦК України не вважається спадкоємцем до майна померлої, оскільки не надано доказів на підтвердження факту родинних відносин, окрім того остання в силу вимог статті 1268 ЦК України не вважається спадкоємцем, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяв про прийняття спадщини до нотаріуса нею не було подано, тому вона не вважається такою, що прийняла спадщину.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні заявлених позовних вимог, слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 247, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, МФО 305299, рахунок № НОМЕР_3 , адреса для листування, м. Дніпро, а/с 1800.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складно 13.06.2022 року.

СуддяН. Б. Добош