Справа № 2-140-05
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Лещенко О.В.,

за участю секретаря- Конончука Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження клопотання ОСОБА_1 , представник заявника: Бірюкова Олена Миколаївна , про скасування заходів забезпечення позову (зняття арешту), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (зняття арешту).

Свої вимоги заявник обгрунтовує тим, що 12 березня 2004 року суддя Подільського районного суду м. Києва Зарицька Ю.Л., розглянувши заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі № 2-140-05, винесла ухалу про забезпечення позову та ухвалила: заборонити проводити будь-які дії, пов`язані з відчуженням (купівля- продаж, дарування, застава, інші) зареєстрованих на праві власності за ОСОБА_1 автомобіля ЗАЗ 110557 -2003 р.в. - держномер НОМЕР_1 , IVEKO TURBO DAILY - 1996 р.в. - держномер НОМЕР_2 , FORD TRANSIT - 1990 р.в. - держномер НОМЕР_3 , ВАЗ 21043 - 1987, р.в. держномер НОМЕР_4 , причеп ПР NIEWLADOW - 2003 р.в. - держномер НОМЕР_5 , будинку АДРЕСА_1 в належній йому частці. Копію ухвали направити до KM БТІ та 4 державної нотаріальної контори м. Києва, МРЕВ м. Києва.На даний час немає відкритого виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 за заявою стягувача ОСОБА_3 , а тому правових підстав для арешту майна немає.Протягом 16 років існують забезпечувальні заходи, які на сьогодні не мають правових підстав. ОСОБА_1 протягом тривалого часу несе невиправдане втручання у право особи на мирне володіння майном, а тому просить скасувати вжиті судом заходи забезпечення позову у справі № 2-140-05.

В судове засідання учасники справи, будучи у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, повторно не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, заяви по суті справи та з процесуальних питань не подавали.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Згідно ст.158 ч.1 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

12 березня 2004 року суддя Подільського районного суду м. Києва Зарицька Ю.Л., розглянувши заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі № 2- 140-05, винесла ухвалу про забезпечення позову та ухвалила: заборонити проводити будь- які дії, пов`язані з відчуженням (купівля-продаж, дарування, застава, інші) зареєстрованих на праві власності за ОСОБА_1 автомобіля ЗАЗ 110557 - 2003 р.в. - держномер НОМЕР_1 , IVEKO TURBO DAILY - 1996 р.в. - держномер НОМЕР_2 , FORD TRANSIT - 1990 р.в. - держномер НОМЕР_3 , ВАЗ 21043 -1987, р.в. держномер НОМЕР_4 , причеп ПР NIEWLADOW - 2003 р.в. - держномер НОМЕР_5 , будинку АДРЕСА_1 в належній йому частці. Копію ухвали направити до KM БТІ та 4 державної нотаріальної контори м. Києва, МРЕВ м. Києва.

11 квітня 2005 року Подільський районний суд. Міста Києва у справі № 2-140-05 виніс рішення про стягнення на користь ОСОБА_3 грошових коштів.

26 липня 2006 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у справі № 2-140-05 винесла нове рішення. Рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 квітня 2005 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення. Було вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 27000,00 грн. авансу, 1350 грн. за надання юридичної допомоги та 270 грн. сплаченого державного мита.

Відповідно до положень ст. 149 ЦК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу тимчасових заходів забезпечення позову до моменту вирішення справи по суті.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у справі № 2-140-05 при винесенні рішення по суті питання про скасування заходів забезпечення позову не вирішила.

Відповідно до п.7 ст. 158 ЦК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

26 липня 2006 року судове рішення набрало законної сили.

Станом на листопад 2022 року заходи забезпечення позову у справі 2-140-05 від 26 липня 2006 року у виді заборони проводити будь-які дії, пов`язані з відчуженням майна залишається чинним.

На час розгляду клопотання суд не володіє інформацією щодо існування станом на 2022 рік відкритого виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 за заявою стягувача ОСОБА_3 .

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови №9 від 22.10.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Аналіз зазначених правових норм і роз`яснення Пленуму Верховного Суду дає можливість зробити висновок про те, що підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 2/0301/806/11 висловився щодо захисту прав боржника у виконавчому провадженні в разі повного виконання рішення суду.

Верховний Суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Суд вважає що наявність протягом тривалого часу (майже 16 років) нескасованих обмежувальних забезпечувальних позов заходів на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений в ст. 16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Способи захисту права власності врегульовано главою 29 Цивільного кодексу України.

Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до статті 13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

Частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 ЦК України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Проте, юридично забезпечена можливість здійснювати правомочності щодо володіння, користування і розпорядження власника належним йому майном не може виходити за рамки, встановлені правовими нормами, що регулюють відносини у сфері власності (абзац другий підпункту 4.2 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 травня 2005 року № 4-рп/2005 у справі про права акціонерів ЗАТ).

Зволікання з наданням ефективного засобу юридичного захисту тягне погіршення правового становища особи, котра зазнає негативних наслідків не лише від помилки представника влади, а й від перешкод у отриманні реальної можливості її виправлення, і перебуває у стані невизначеності непередбачувано тривалий час.

Таким чином, враховуючи, що підстави, які послужили для забезпечення позову, в частині заборони проводити будь-які дії, пов`язані з відчуженням (купівлею-продажем, даруванням, заставою, інші) зареєстрованих на праві власності за ОСОБА_1 автомобіля ЗАЗ 110557 -2003 р.в. - держномер НОМЕР_1 , IVEKO TURBO DAILY - 1996 р.в. - держномер НОМЕР_2 , FORD TRANSIT - 1990 р.в. - держномер НОМЕР_3 , ВАЗ 21043 - 1987, р.в. держномер НОМЕР_4 , причеп ПР NIEWLADOW - 2003 р.в. - держномер НОМЕР_5 , відпали, рішення суду набрало законної сили, виконавче провадження відсутнє, то суд приходить до висновку, що клопотання в цій частині слід задовольнити.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15.04.2010 року скасовано заходи забезпечення позову, зазначені в ухвалі Подільського районного суду м. Києва від 12.03.2004 року в частину заборони проводити будь-які дії, пов`язані з відчуженням (купівлею-продажем, даруванням, заставою, інше) зареєстрованого на праві власності за ОСОБА_1 буд. АДРЕСА_1 в належній йому частці.

Отже, питання скасування заходів забезпечення позову, зокрема, буд. АДРЕСА_1 в належній ОСОБА_1 частці, вже вирішено ухвалою Подільського районного суду м. Київа від 15.04.2010 року. Отже, правові підстави для скасування заходів забезпечення позову в цій частині відсутні, а тому клопотання адвоката адвоката Бірюкової О.М., в інтересах ОСОБА_1 , в цій частині не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 4,11 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись СТ.158, 260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Бірюкової Олени Миколаївни, в інтересах ОСОБА_1 , про скасування заходів забезпечення позову (зняття арешту) - задовольнити частково.

Скасувати заходи забезпечення позову, які були застосовані ухвалою Подільського районного суду м. Києва 12 березня 2004 року у справі № 2-140-05 в частині заборони проведення будь-яких дій, пов`язаних з відчуженням (купівлею-продажем, даруванням, заставою, інше) зареєстрованих на праві власності за ОСОБА_1 автомобілів ЗАЗ 110557, 2003 р.в., державний номер НОМЕР_1 ; IVEKO TURBO DAILY, 1996 р.в., державний номер НОМЕР_2 ; FORD TRANSIT, 1990 р.в., державний номер НОМЕР_3 ; ВАЗ 21043, 1987, р.в., державний номер НОМЕР_4 ; причепа ПР NIEWLADOW, 2003 р.в., державний номер НОМЕР_5 .

В іншій частині у задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. В. Лещенко