Справа № 185/2391/21
Провадження № 2/185/140/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 грудня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Бутенко О.А.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Остапулі Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання спільним боргом колишнього подружжя та стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

24 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме:

-квартири за адресою АДРЕСА_1 ,

-гаражу № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Автолюбитель-3», що розташований за адресою Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Жуковського, 3.

Позивач просить визнати за нею та відповідачем право власності на 1/2 частку зазначеного нерухомого майна.

16 листопада 2021 року надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання спільним боргом колишнього подружжя та стягнення грошових коштів.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 просить:

-визнати спільним боргом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість, яка утворилась станом на 04 грудня 2020 року: за кредитним договором № 201 від 13 березня 2020 року, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «ПУМБ» - у розмірі 33 838 грн 30 коп, за карткою/рахунком № НОМЕР_2 , відкритим на ім`я ОСОБА_2 в АТ «А-Банк» у розмірі 46 258 грн 43 коп,

-стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в порядку зворотної вимоги (регресу) 1/2 частку заборгованості, яка утворилась станом на 04 грудня 2020 року: за кредитним договором № 201 від 13 березня 2020 року, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «ПУМБ» - у розмірі 16 919 грн 15 коп, за карткою/рахунком № НОМЕР_2 , відкритим на ім`я ОСОБА_2 в АТ «А-Банк» у розмірі 23 129 грн 22 коп, а всього 40 048 грн 37 коп.

Ухвалою від 23 листопада 2021 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом об`єднані в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою від 16 листопада 2022 року закрито провадження у справі в частині вимог первісного позову про поділ квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Як пояснили у судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник адвокат Бутенко О.А. на теперішній час спір щодо поділу квартири фактично вирішений, квартира продана, а гроші поділені між колишнім подружжям ОСОБА_3 .

Тому судом розглядається первісний позов в частині поділу гаражу № НОМЕР_1 у гаражно-будівельному кооперативі «Автолюбитель-3» у місті Павлограді.

З матеріалів справи видно, що з вересня 1995 року по грудень 2020 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.10).

14 серпня 2006 року був укладений договір купівлі-продажу гаражу № НОМЕР_1 у гаражно-будівельному кооперативі «Автолюбитель-3» у місті Павлограді, покупець ОСОБА_2 . Договір посвідчений нотаріально та внесений до Державного реєстру правочинів (а.с.56-57).

Відповідно до частини 3, 4 статті 334 Цивільного кодексу України (в редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу), право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого

посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Оскільки договір купівлі-продажу гаражу від 14 серпня 2006 року, згідно якого придбане спірне майно, був належним чином зареєстрований відповідно до вимог діючого на той час законодавства, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 2758347 від 14 серпня 2006 року (а.с.57), право власності на гараж виникло з моменту такої реєстрації, тобто з 14 серпня 2006 року.

Відповідно до положень статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно наведених положень закону гараж № 182 у гаражно-будівельному кооперативі «Автолюбитель-3» у місті Павлограді є спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За змістом статей 69, 70 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як визначено частинами 4,5 статті 71 Сімейного кодексу України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Як передбачено статтею 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Тому спільне сумісне майно подружжя слід поділити таким чином: припинити право спільної сумісної власності на майно подружжя гараж № НОМЕР_1 , розташований у гаражно-будівельному кооперативі «Автолюбитель-3» у місті Павлограді, визнати за кожним з подружжя право власності на 1/2 частку цього майна.

Як передбачено частиною 4 статті 65 Сімейного кодексу України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У зустрічному позові ОСОБА_2 посилається на те, що 26 червня 2018 року між ним та ПАТ «ПУМБ» був укладений кредитний договір № 701 від 26 червня 2018 року на суму 80 481 грн 67 коп на строк до 26 червня 2021 року. Кредитні кошти були використані на весілля дочки. У 2020 році через фінансові труднощі ОСОБА_2 взяв інший кредит № 201 від 13 березня 2020 року на суму 37 815 грн на погашення заборгованості за попереднім кредитним договором № 701 від 26 червня 2018 року. Щомісячний платіж складав 2181 грн 24 коп, після розірвання шлюбу ОСОБА_2 сплачував цей платіж самостійно.

Крім того у 2017 році в АТ «Акцент-Банк» на ім`я ОСОБА_2 була оформлена банківська картка/рахунок № НОМЕР_2 з кредитним лімітом 50 000 грн. Кошти з цього рахунку витрачалися на поточні потребі сім`ї. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 сплачував цей кредит також самостійно.

Починаючи з 04 грудня 2020 року за кредитним договором № 201 від 13 березня 2020 року ОСОБА_2 сплатив грошові кошти у розмірі 33 838 грн 30 коп.

За банківською карткою/рахунком № НОМЕР_2 станом на 04 грудня 2020 року була наявна заборгованість у розмірі 46 258 грн 43 коп, яку ОСОБА_2 повністю сплатив.

Позивач за зустрічним позовом просить визнати спільним боргом подружжя заборгованість, яка утворилася станом на 04 грудня 2020 року за кредитним договором № 201 у розмірі 33 838 грн 30 коп та заборгованість за карткою/рахунком № НОМЕР_2 у розмірі 46 258 грн 43 коп та стягнути з ОСОБА_1 1/2 частку заборгованості в порядку зворотної вимоги (регресу).

До зустрічного позову додано копію заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та копію паспорта споживчого кредиту (а.с.58-59, 63-64) ці документи підтверджують, що кредитні кошти були отримані за загальні споживчі цілі.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що її колишній чоловік дійсно брав кредит у розмірі 80 000 грн на весілля дочки, однак він це зробив без її згоди. Кредитні кошти були використані частково на весільний подарунок (20 000 грн), частково на організацію весілля. Частина речей, які купувалися для весілля, залишилися у чоловіка (переноска, клейонка, котелки тощо). Після цього вони з чоловіком півтора року спільно виплачували кредит, перебуваючи у шлюбі. Через деякий час чоловік пішов до банку і зробив перекредитацію без її згоди, збільшивши термін виплати кредиту. Після розірвання шлюбу колишній чоловік сплачував заборгованість за кредитом самостійно, вона не згодна повертати йому ці кошти, оскільки не погоджувалася на те, щоб брати цей кредит, а потім робити перекредитацію.

Тобто відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 визнається факт отримання її колишнім чоловіком ОСОБА_2 кредитних коштів на потреби сім`ї, а саме на організацію весілля дочки.

Згідно з поясненнями сторін, наданими у судовому засіданні, на весілля були використані кредитні кошти, отримані за договором № 701 від 26 червня 2018 року (а.с.58), на погашення боргу за цим кредитом був отриманий новий кредит № 201 від 13 березня 2020 року. (а.с.64)

Як передбачено частиною 2 статті 65 Сімейного кодексу України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Кредитні договори № 701 від 26 червня 2018 року та № 201 від 13 березня 2020 року укладалися ОСОБА_2 у період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі.

ОСОБА_1 не заявлялися вимоги про визнання недійсними цих кредитних договорів, як таких, що укладалися без її згоди.

Тому ці договори вважаються такими, що укладені за згодою другого з подружжя. Належних доказів того, що кредитні кошти, отримані за цими договорами, використовувалися не в інтересах сім`ї, суду не надано. Згідно з положеннями частини 4 статті 65 Сімейного кодексу України, такі кредитні договори створюють обов`язки для подружжя.

У судовому засіданні встановлено і не заперечувалося сторонами, що після розірвання шлюбу ОСОБА_1 не брала участь у поверненні кредиту за договорами, укладеними в період шлюбу. Заборгованість за кредитом сплачувалася ОСОБА_2 самостійно.

Шлюб між сторонами розірвано 04 грудня 2020 року, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_3 (а.с.10, зворотній бік).

Позивачем за зустрічним позовом надано довідки про стан та історію заборгованості за кредитними договорами (а.с.60, 65).

З цих довідок видно, що заборгованість за кредитним договором № 701 від 26 червня 2018 року погашено 26 лютого 2020 року, тобто у період перебування сторін у шлюбі.

Натомість заборгованість за кредитним договором № 201 від 13 березня 2020 року погашалася після розірвання шлюбу у період з 13 грудня 2020 року по 13 лютого 2021 року (а.с.65, зворотній бік).

Загальна сума погашення складає: 1046,77 + 0,23 + 1130,67 + 2,33 + 1046,69 + 0,22 + 1130,67 + 2,42 + 26 167,54 + 0,09 + 1130,67 = 31 658 грн 30 коп.

Зазначена сума є спільним боргом подружжя, який після розірвання шлюбу погашений ОСОБА_2 .

Таким чином ОСОБА_2 виконав спільне зобов`язання подружжя за кредитним договором № 201 від 13 березня 2020 року, повернувши після розірвання шлюбу залишок заборгованості за цим договором у розмірі 31 658 грн 30 коп.

Оскільки спільне сумісне майно подружжя ділиться між сторонами порівну, ОСОБА_2 , який виконав спільне зобов`язання подружжя, виплативши повністю заборгованість за кредитним договором, який брався в інтересах сім`ї, має право на отримання відшкодування 1/2 частки сплачених ним грошових коштів.

Тому зустрічний позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації за виплачену заборгованість за кредитним договором № 201 від 13 березня 2020 року у розмірі 31 658,30 : 2 = 15 829 грн 15 коп.

Вимоги зустрічного позову про визнання спільним боргом подружжя заборгованості за карткою/рахунком № НОМЕР_2 у розмірі 46 258 грн 43 коп та стягнення з ОСОБА_1 1/2 частки заборгованості в порядку зворотної вимоги (регресу) задоволенню не підлягають, оскільки не надано належних доказів того, що кредитні кошти за цією карткою/рахунком використані в інтересах сім`ї.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 стверджує, що кошти за карткою/рахунком № НОМЕР_2 колишній чоловік використав на свої власні потреби, зокрема купив музичну апаратуру особисто для себе. Позивачем за зустрічним позовом це твердження не спростовано, не зазначено, на які саме конкретні цілі витрачалися кошти кредитного ліміту. Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_2 , музична апаратура купувалася ним з метою отримання додаткового заробітку в інтересах сім`ї.

Як передбачено частиною 4 статті 61 Сімейного кодексу України, речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Проте музична апаратура після розірвання шлюбу залишилася у користуванні ОСОБА_2 , це майно не було поділено між колишнім подружжям, тому відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 грошової компенсації за виплачені кредитні кошти, які були використані на покупку цього майна.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 сплачено судовий збір відповідно до ціни позову 1400 грн (а.с.1).

З урахуванням часткової відмови від позовних вимог ціна первісного позову зменшилася до 30 000 грн. (примірна ринкова вартість гаражу, а.с.7)

Тому за подання первісного позову судовий збір підлягав сплаті у мінімальному розмірі, передбаченому на день звернення позивача до суду 908 грн.

Позивачем за зустрічним позовом сплачений судовий збір у мінімальному розмірі 908 грн (а.с.49).

Пропорційно до розміру задоволених позовних вимог як первісного, так і зустрічного позову сума судових витрат на сплату судового збору, що підлягає стягненню з відповідача та користь позивача і навпаки, є рівною 908 грн. За таких обставин сторони звільняються від обов`язку відшкодовувати одна одній судові витрати відповідно до положень частини 10 статті 141 ЦПК України.

Інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, сторонами не заявлено.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Припинити право спільної сумісної власності на майно подружжя гараж № НОМЕР_1 (сто вісімдесят два) у гаражно-будівельному кооперативі «Автолюбитель-3» у місті Павлограді Дніпропетровської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частку гаражу № НОМЕР_1 (сто вісімдесят два) у гаражно-будівельному кооперативі «Автолюбитель-3» у місті Павлограді Дніпропетровської області

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 (одну другу) частку гаражу № 182 (сто вісімдесят два) у гаражно-будівельному кооперативі «Автолюбитель-3» у місті Павлограді Дніпропетровської області.

Задовольнити частково зустрічний позов ОСОБА_2

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за виплачену заборгованість за кредитним договором № 201 від 13 березня 2020 року у розмірі 15 829 (п`ятнадцять тисяч вісімсот двадцять дев`ять) грн 15 коп.

В іншій частині зустрічного позову відмовити.

Звільнити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від обов`язку відшкодування один одному судових витрат на сплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактична адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ,

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя У.М. Болдирєва