ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3732/21 Номер провадження 22-ц/814/4461/22Головуючий у 1-й інстанції Гальченко О.О. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дорош А.І., Дряниця Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м.Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» та Моторного (транспортного) страхового бюро України

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 01 липня 2022 року, постановлене суддею Гальченко О.О.,

по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ), Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (далі - АТ «СК «Країна»), Терешківської сільської ради Полтавського району про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

в с т а н о в и в:

22.11.2021 ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися в суд із указаним позовом. В обгрунутвання позову зазначають, що 23.09.2020 о 13-30 год. спеціалізований сміттєвоз «АТ 2121», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є Терешківська сільська рада, під керуванням водія КП ЖЕО Терешківської сільської ради ОСОБА_3 , без наявного полісу ОСЦПВ, здійснюючи буксирування за допомогою гнучкого зчеплення автомобіля «ГАЗ 2705 СПГ», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , виїжджаючи з боку вул. Ярошенка с.Терешки Полтавського району Полтавської області, АД МОЗ «Київ-Харків-Довжанський», район 345 км., на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг допустив зіткнення автомобіля «ГАЗ 2705 СПГ» з автомобілем «ВАЗ 21043», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 , що рухався по АД МОЗ «Київ-Харків- Довжанський» у напрямку м. Харків. У результаті ДТП вони, позивачі, які були пасажирами автомобіля «ВАЗ 21043», отримали тілесні ушкодження, внаслідок чого їм було завдано моральної, фізичної та майнової шкоди.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія спеціалізованого сміттєвоза -С, марка -А, модель - 2121, державний номерний знак НОМЕР_1 , - не була застрахована, оскільки страховий поліс ПАТ «НАСК» «ОРАНТА» діяв до 11.07.2020. Відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 21043», державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_5 застрахована ПАТ «СК Країна» згідно страхового полісу АО/2843459.

Вина водіїв ОСОБА_3 , ОСОБА_5 у вказаній ДТП підтверджується матеріалами кримінального провадження та ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 20.10.2021.

Вони, позивачі, 15.10.2020 подали до МТСБУ заяву про відшкодування шкоди, водій ОСОБА_5 повідомив про страховий випадок ПАТ СК «Країна».

Внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень ОСОБА_1 витрачено на своє лікування 16 577,39 грн., ОСОБА_2 21 069,71 грн., що підтверджується чеками. Вважають, що вина обох водіїв, винних у ДТП, становить по 50% кожного, тому вказану матеріальну шкоду, пов`язану з лікуванням, просять стягнути з кожного відповідача в рівних частках на їх користь.

Крім того, оскільки вина працівника відповідача ОСОБА_3 у вчиненні ДТП доведена, вважають, що КП «ЖЕО» Терешківської сільської ради повинно відшкодувати їм моральну шкоду. З урахуванням відшкодованих ОСОБА_3 у ході кримінального провадження по 10 000,00 грн. моральної шкоди, просять стягнути на їх, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , користь по 40 000,00 грн. моральної шкоди.

Рішенням Полтавського районного суду Полтаської області від 01.07.2022 позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 спричинену матеріальну шкоду внаслідок кримінального правопорушення за лікування потерпілої у розмірі 8 288,70 грн.

Стягнуто з ПАТ «СК «Країна» на користь ОСОБА_1 спричинену матеріальну шкоду внаслідок кримінального правопорушення за лікування потерпілої у розмірі 8 288,70 грн.

Стягнуто з Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація» Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 спричинену моральну шкоду внаслідок кримінального правопорушення у розмірі 40 000,00 грн.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_2 спричинену матеріальну шкоду внаслідок кримінального правопорушення за лікування потерпілої у розмірі 10 534,86 грн.

Стягнуто з ПАТ «СК «Країна» на користь ОСОБА_2 спричинену матеріальну шкоду внаслідок кримінального правопорушення за лікування потерпілої у розмірі 10 534,86 грн.

Стягнуто з Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація» Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області на користь ОСОБА_2 спричинену моральну шкоду внаслідок кримінального правопорушення у розмірі 40 000,00 грн.

Стягнуто судові витрати у вигляді судового збору на користь держави з: Моторного (транспортного) страхового бюро України у сумі 992,40 грн., ПАТ «СК «Країна» у сумі 992,40 грн., Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація» Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області у сумі 992,40 грн.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що вина водіїв автомобілів, які були учасниками ДТП внаслідок порушення ними Правил дорожнього руху, доведена та складає по 50% кожного. Тому кожен з відповідачів МТСБУ та ПАТ СК «Україна» в рівних частках має відшкодувати потерпілим матеріальну шкоду за лікування в заявленому позивачами розмірі, що підтверджується чеками.

З огляду на положення ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування моральної шкоди в даному випадку МТСБУ не здійснюється. Враховуючи, що вина працівника відповідача ОСОБА_6 у вчиненні ДТП доведена та підтверджена рішенням суду, то саме КП «ЖЕО» Терешківської сільської ради Полтавського району повинно відшкодувати позивачам моральну шкоду, завдану внаслідок фізичних та душевних страждань, тяжкістю вимушених змін в їх життєвих стосунках та інш.

Вказане рішення в частині вирішення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди в апеляційному порядку оскаржили відповідачі АТ «СК «Країна» та МТСБУ.

В апеляційній скарзі АТ «СК «Країна», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, не застосування тих норм матеріального права, які підлягали застосуванню, просить змінити рішення районного суду в частині вирішенння позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням, зменшивши суму стягнення на користь ОСОБА_1 з 8 288,70грн. до 7 839,24 грн., ОСОБА_2 з 10 534,86грн. до 9 423,06 грн., та відповідно зменшивши суму судового збору на користь держави із 992,40 грн. до 454,00 грн.

Посилаючись на норми п.22.1 ст.22,, ст.23, п.24.1 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», доводить, що витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого, мають бути обгрунтовані, підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я та знаходиться у причинно-наслідковому за`язку з ДТП. Натомість суд першої інстанції належно не оцінив надані позивачами чеки на підтвердження заявлених витрат, тоді як закупівля певних товарів, медикаментів не має відношення до лікування отриманих ними травм в ДТП.

Наводить перелік витрат кожного позивача, які не повинні входити до суми відшкодування, та відповідно загальна сума стягнення на користь кожного потерпілого підлягає зменшенню згідно наданому в апеляційній скарзі розрахунку. З урахуванням наведеного розмір обгрунтованих та документально підтверджених закладом охорони здоров`я витрат на лікування ОСОБА_1 складає 15 678,49грн., а для ОСОБА_2 18 846,13грн. Інші витрати не відповідають вимогам ст.24 указаного Закону та не підлягають відшкодуванню.

З огляду на встановлену ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 20.10.2021 у справі №545/1283/21 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_5 за ч.1 ст.286 КК України спільну відповідальність водіїв у ДТП, в якій позивачам завдано тілесних ушкоджень, доведена належними доказами шкода підлягає поділу в рівних частках між відповідачами.

Зважаючи, що позивачі були звільнені від сплати судового збору за подання позовної заяви, при розподілі судових витрат суд першої інстанції повинен був врахувати, що до СК «Країна» заявлено лише майнові вимоги та відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» загальний розмір судового збору мав складати 908,00 грн., із яких 1/2 частина підлягає відшкодуванню страховою компанією, тобто 454,00 грн.

Відповідач Моторне (транспортне) страхове бюро України у своїй апеляційній скарзі, посилаючись на порушення вимог Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ранспортних засобів», просить скасувати рішення в частині стягнення з нього витрат на лікування позивачів та у задоволенні цих вимог відмовити.

Доводить, що МТСБУ ніяких зобов`язань перед позивачами не порушувало. Для отримання виплати від МТСБУ в Україні законодавчо встановлена певна процедура, якої повинна дотримуватися особа, яка має на меті отримати таке відшкодування. Після зазначеної ДТП позивачі мали звернутися до МТСБУ із відповідними повідомленнями про ДТП та заявами на виплату, а також надати документи, що підтверджують право на отримання відшкодування. Оскільки позивачі не дотрималися передбаченої законом процедури та не надали всіх необхідних до МТСБУ документів, тому останнє не має законних підстав для здійснення витрат на користь позивачів, а їх позов, як мінімум, є передчасним.

Вважає, що позивачі не надали суду достатніх документальних підтверджень необхідності зазначеного в позові об`єму лікування від закладів охорони здоров`я, зокрема, відсутні рекомендації щодо необхідності придбання всіх перелічених в чеках ліків та препаратів.

Зазначає, що безпідставно поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що згідно ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 20.10.2021 у справі №545/1283/21 потерпілі (позивачі) просили закрити кримінальне прорвадження відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у зв`язку з примиренням, вказавши, що останні повністю відшкодували завдані їм збитки та усунули заподіяну шкоду. Відповідно до п.4 ст.82 ЦПК України факт відшкодування позивачам збитків встановлений і не підлягає доказуванню. Тому стягнення коштів з МТСБУ призведе до подвійного стягнення. Тим більше, що бюро в силу п.38.2.1 ст.38 Закону після виплати відшкодування має право регресного позову до винуватця ДТП.

04.11.2022 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_7 на апеляційні скарги, в якому вона заперечила проти доводів апеляційних скарг. Вважає, що у Законі прямо не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання виплати страхового відшкодування. Особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. Попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до страховика чи МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону, загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового вдшкодування, що відповідає правовому висновку ВП ВС у постанові від 19.06.2019 у справі №465/4621/16-к. Вважає доведеними витрати на лікування. Просить залишити рішення районного суду без змін, апеляційні скарги- без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд встановив такі обставини.

23.09.2020 о 13-30 год. ОСОБА_3 , керуючи технічно справним спеціалізованим сміттєвозом АТ 2121, номерний знак НОМЕР_1 , здійснював буксирування за допомогою гнучкого зчеплення (канату) автомобіля ГАЗ 2705 СПГ, номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_4 , та рухався по вулиці Ярошенка у с.Терешки Полтавського району у напрямку М 03 «Київ-Харків Довжанський». Виїжджаючи з боку вул.Ярошенка с.Терешки Полтавського району Полтавської області, АД МОЗ «Київ-Харків-Довжанський».

Наблизившись до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг вулиця Ярошенка с.Терешки Полтавського району та автодороги М 02 «Київ-Харків-Довжанський», зупинившись перед перехрестям, водій ОСОБА_3 перед початком руху не переконався у безпеці свого маневру, виїхав на перехрестя із другорядної дороги, не надав перевагу у русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, а саме з автомобілем «ВАЗ 21043», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 , що рухався у напрямку м.Харків та допустив зіткнення буксированого ним автомобіля ГАЗ 2705 СПГ та автомобіля ВАЗ 21043. Водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем ВАЗ 21043, номерний знак НОМЕР_3 , наближаючись до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив зіткнення з автомобілем ГАЗ 2705СПГ.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/117-21/46637-ІТ від 21.04.2021 за результатами інженерно-транспортної експертизи та виснвоку експерта від 27.04.2021 причиною вказаної ДТП та її наслідків стало порушення водієм ОСОБА_3 п.п.10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, водієм ОСОБА_5 вимог п.12.3 Правил дорожнього руху.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «ВАЗ 21043», ОСОБА_1 і ОСОБА_2 отримали тілесні ушкодження, які за висновком експерта №1225 від 26.11.2020 за результатами судово-медичної експертизи кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я.

Викладені обставини події дорожньо-транспортної пригоди, вини учасників, причинно-наслідкового зв`язку та заподіяння шкоди позивачам підтверджується ухвалою Полтавського районного сду Полтавської області від 20.10.2021 у справі №545/1283/21 (кримінальне провадження №0000752). Вказаною ухвалою ОСОБА_3 і ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілими, кримінальне провадження закрито./а.с.31-36 т.1/

ОСОБА_3 працював на посаді водія КП «ЖЕО» Терешківської сільської ради та керував автомобілем АТ2121, номерний знак НОМЕР_1 , який належить Терешківській сільській раді.

Страховий поліс АО/5332620 водія автомобіля спеціалізованого сміттєвоза -С, марка-А, модель-2121, НОМЕР_1 , ПАТ «НАСК» «ОРАНТА» діяв до 11.07.2020, а отже цивільна відповідальність водія ОСОБА_3 на момент ДТП не застрахована, тоді як відповідальність водія автомобіля ВАЗ 21043, номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_5 застрахована згідно страхового полісу АО/2843459 ПАТ «СК «Країна».

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/171-21/5235-ІТ від 27.04.2021 у діях водія ОСОБА_3 убачаються невідповідності вимогам п.п.10.1.,16.11. ПДР, в діях водія ОСОБА_5 невідповідність вимогам п.12.3. ПДР, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Вина обох водіїв у ДТП, в результаті якого позивачі отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, підтверджені матеріалами криімнального провадження в сукупності.

15.10.2020 позивачі подали відповідну заяву про відшкодування до МТСБУ, а водій ОСОБА_5 повідомив про страховий випадок ПАТ «СК «Країна», в якому застрахована його цивільна відповідальність.

Задовольняючи позов та стягуючи з відповідачів на користь позивачів заявлену ними в рівних частках матеріальну шкоду та з КП «ЖЕО» Терешківської сільської ради моральну шкоду, районний суд виходив з доведеності вини обох водіїв у вказній ДТП та доведеності понесених витрат на лікування наданими чеками. Відповідно до положень ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування моральної шкоди в даному випадку МТСБУ не здійснюється. Враховуючи, що вина ОСОБА_3 , водія КП «ЖЕО» Терешківської сільської ради, у вчиненні ДТП доведена та підтверджена судовим рішенням, тому КП «ЖЕО» Терешківської сільської ради Полтавського району повинно відшкодувати позивачам моральну шкоду, яку вони завдали внаслідок фізичних та душевних страждань.

Апеляційний суд, переглядаючи справу в межах апеляційного оскарження, з висновками суду першої інстанції щодо доведеності підстав для відшкодування потерпілим матеріальної шкоди, що складається із витрат на лікування потерпілих від ДТП, частково погоджується. При цьому колегія суддів враховує таке.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підстиаві (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспотним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме : 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV (далі Закон) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст.22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно п.41.1. ст.41 Закону Моторне (транспорне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 ст.1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

За змістом п.35.1 ст.35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п.36.1 ст.36 Закону України №1961-ІУ страховик (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати ). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати ) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

У своїй постанові від 11.12.2019 №465/4287/15 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному ст.35 Закону №1961-IV, загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування.

Відповідно до ст.24 Закону y зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

З огляду на викладені норми права, позивачі правомірно звернулися в суд з вимогами до МТСБУ про стягнення на свою користь витрат, понесених на лікування, що було необхідним унаслідок ушкодження їх здоров`я з вини, зокрема водія ОСОБА_3 , чия цивільно-правова відповідальність на момент ДТП не була застрахована в установленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги МТСБУ щодо заперечення таких підстав для відшкодування з посиланням на відсутність звернення позивачів до нього за таким відшкодуванням та не надання доказів витрат на лікування, що вказує на передчасність заявленого позову, - колегія суддів відхиляє, як неспроможні, оскільки вони грунтуються на довільному тлумаченні норм Закону. При цьому апеляційний суд звертає увагу, що у матеріалах справи наявні копії відповідних заяв до МТСБУ потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 15.10.2020, а не отримання МТСБУ таких заяв з доданими документами не звільняє його від передбаченого Законом обов`язку здійснення відшкодування, про яке заявлено у позові, на підставі рішення суду.

У разі звернення із заявою безпосередньо до суду страховик з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 Закону та не позбавлений можливості у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування. Поперпеднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до страховика чи МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону, загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування. Такий висновок відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 19 червня 2019 року у справі №465/4621/16-к.

Щодо доводів апеляційних скарг відповідачів відносно доведеності витрат на лікування позивачів.

На підтвердження понесених витрат на лікування унаслідок ушкодження здоров`я у згаданій ДТП позивачі надали суду: виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 1-ї міської лікарні Полтавської місткої ради, в яких міститься перелік лікування; чеки щодо придбання відповідних лікарських засобів./а.с.9-24 т.1/

Вивчивши вказані докази, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги АТ «СК «Країна» щодо необхідності виключення із суми витрат на лікування ОСОБА_1 1 026,89 грн., на лікування ОСОБА_2 2 181,46 грн., як такі, що не відповідають призначенням у вказаній медичній документації, оскільки закупівля певних товарів та медикаментів на ці суми не має відношення до лікування травм потерпілих внаслідок ДТП.

Отже, за вирахуванням вказаних сум розмір доведених витрат на лікування ОСОБА_1 становить 15 678,49 грн. (16 705,38 1 026,89); на лікування ОСОБА_2 18 846,13 грн. (21 027,59 2 181,46).

Районний суд помилково на викладене уваги не звернув, тому колегія суддів в цій частині рішення визнає необхідним змінити, зменшивши відповідно суму відшкодування витрат на лікування на користь кожного позивача з кожного відповідача.

При цьому апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги МТСБУ щодо відсутності належних доказів понесених позивачами витрат на лікування, оскільки такі доводи зводяться лише до власних заперечень цих обставин, без урахування наявних виписок з історії ховроби з відповідними лікарськими призначеннями та чеків щодо придбання лікарських засобів.

Не заслуговують на увагу та відхиляються колегією суддів також доводи апеляційної скарги МТСБУ щодо неврахування районним судом змісту ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 20.10.2021 у справі №545/1283/21, відповідно до якої потерпілі (позивачі) просили закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у зв`язку з примиренням, зазначивши, що останні повністю відшкодували завдані їм збитки та усунули заподіяну шкоду, а тому відповідно до п.4 ст.82 ЦПК України факт відшкодування позивачам збитків встановлений і не підлягає доказуванню.

Такі доводи є безпідставними та грунтуються на довільному тлумаченні вказаної норми процесуального закону, тоді як згадана ухвала суду про закриття кримінального провадження має преюдиційне значення для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст.82 ЦПК України).

В частині доводів апеляційної скарги АТ «СК «Країна» щодо зменшення розміру стягнутого судового збору, колегія суддів враховує, наступне.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною оособою, судовий збірстанвоить 1 відсоток ціни позов, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини сьомої цього Закону уразі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Враховуючи, що Законом України «Про державний бюджет на 2021 рік» встановлено на 01.01.2021 прожитковий мінінмум на одну працездатну особу 2 270,00 грн., мінімальна ставка судового збору за вимогу майнового характеру становить 908,00 грн.

Враховуючи, що позивачі звільнені від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідачів згідно ч.6 ст.141 ЦПК України стягуються судові витрати пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Як убачається із резолютивної частини оскаржуваного рішення, суд першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі, стягнув із відповідачів АТ «СК «Країна» та МТСБУ на користь держави по 992,40 грн., що не відповідало розміру ставок сузового збору на 2021 рік, а також залишив поза увагою ст.7 Закону України "Про судовий збір", за змістом якої судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову.

Зважаючи на те, що апеляційний суд, переглядаючи рішення в межах доводів апеляційної скарги, прийшов до висновку про зміну рішення суду в оскаржуваній частині та зменшення розміру відшкодування матеріальної шкоди кожному з позивачів, судовий збір з останніх підлягає також зменшенню пропорційно до задоволеної частини, з урахуванням вимог ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Згідно ст.141 ЦПК України, пропорційно задоволеним вимогам позову за майновими вимогами ОСОБА_1 (95%) та ОСОБА_2 (90%), шляхом взаємозаліку, із відповідачів МТ СБУ та СК «Країна» на користь держави підлягає стягненню по 368,90 грн. із кожного. Тоді як питання повернення помилково сплаченого судового збору вирішується згідно Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787.

Керуючись ст.ст.367, 368, 376 п.п.3,4, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» та Моторного (транспортного) страхового бюро України - задовольнити частково.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 01 липня 2022 року змінити в частині стягнення матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням, та в частині розподілу судових витрат.

Зменшити розмір матеріальної шкоди, що підлягає стягненню:

- із АТ «Страхова компанія «Країна» (): на користь ОСОБА_1 з 8 288,70грн. до 7 839,24 грн. (сім тисяч вісімсот тридцять дев`ять грн. 24 коп.); на користь ОСОБА_2 з 10 534,86 грн. до 9 423,06 грн. (дев`яти тисяч чотириста двадцяти трьох грн. 06 коп);

- із Моторного (транспаортного) страхового бюро України (): на користь ОСОБА_1 з 8 288,70 грн. до 7 839,24 грн. (сім тисяч вісімсот тридцять дев`ять грн. 24 коп.); на користь ОСОБА_2 з 10 534,86 грн. до 9 423,06 грн. (дев`ти тисяч чотириста двадцяти трьох грн. 06 коп).

Зменшити розмір судового збору, що підлягає стягненню на користь держави із «Страхова компанія «Країна» () та Моторного (транспортного) страхового бюро України () із 992,40 грн. до 368,90 грн. із кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді А.І. Дорош

Ю.В. Дряниця