П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 грудня 2022 року місто Київ

справа № 759/26593/21

провадження №22-ц/824/6232/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

сторони:

позивач - КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 15 грудня 2021 року, ухвалене у складі судді Шум Л.М.,

у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року позивач КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що позивач з 1 травня 2018 року надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, До 1 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води надавало ПАТ «Київенерго».

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води.

Відповідач від послуг централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся.

Виникнення цивільних прав та обов`язків підтверджується діями сторін: позивач надає послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води, щомісячно надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послгу, а відповідач споживає надані послуги та зобов`язаний оплатити їх вартість.

Проте, відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 31 липня 2021 року складає: 47052,05 грн. ( заборгованість за послуги централізованого опалення у розмірі 17834,57 грн., заборгованість за послуги централізованого постачання гарячої води - 29217,48 грн.

Крім того, позивач на підставі договору № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11 жовтня 2018 року, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 1 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 40102,74 грн. Згідно з п.3.4.2 договору цесії новий кредитор має право на отримання замість кредитора попереднього від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до договору цесії, сплати заборгованостей..

Загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 складає 81154,79 грн., яку добровільно останній сплатити не бажає.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 15 грудня 2021 року позовні вимоги КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожите централізоване опалення, спожите з 1 травня 2018 року по 31 липня 2021 року в розмірі 17834,57 грн.; заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі, спожите з 1 травня 2018 року по 31 липня 2021 року в розмірі 29217,48 грн., а також витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33 грн. і судовий збір в розмірі 2270 грн..

В іншій частині вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представник позивача КП виконавчого органу Киїради (КМДА) «Київтеплоенерго» подав апеляційну скаргу, в який просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за спожиті до 1 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 15932,65 грн. та заборгованість за спожиті до 1 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 24170,09 грн. скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити. В іншій частині рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

В апеляційній скарзі посилаються на те, що рішення суду є незаконним і необґрунтованим, ухвалено з порушенням норм процесуального права, оскільки судом не було з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, не враховано та не досліджено належним чином докази, які були подані разом з позовною заявою позивачем та не надано їм належної оцінки, що призвело до позбавлення позивача права на належний судовий захист з огляду на положення ч.ч.1,2 ст. 376 ЦПК України.

Апелянт в апеляційній скарзі, зокрема зазначає про те, що суд першої інстанції розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження за ст. 376 ЦПК України. Позивач з клопотанням про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду першої інстанції не звертався, відповідач відзиву на позов та будь-яких доказів на спростування вимог позовної заяви до суду не надав.

Крім того, апелянт вказує, що позивачем до позовної заяви додані належні та допустимі докази на підтвердження наявності у відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення та за послуги з централізованого постачання гарячої води, її розмір, відповідач же обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, не спростовував, доказів щодо не отримання зазначених послуг у період до 1 травня 2018 року відповідач суду не надав.

Правом на подання відзиву відповідач ОСОБА_1 не скористався.

Ухвалою Київського апеляційного суду 13 червня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 липня 2022 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що ОСОБА_1 станом на 20 вересня 2021 року, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, є власником квартири АДРЕСА_2 .

Квартира АДРЕСА_2 під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання.

Згідно розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 за період з 1 травня 2018 року по 31 липня 2021 року , заборгованість за централізоване опалення складає 17834,57 грн., за постачання гарячої води складає 29217,48 грн.

11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Киїтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплатою спожитих до 1 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 1 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 1 серпня 2018 року до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг) право вимоги яких відступається за цим договором зазначається у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього договору.

Згідно з п.3.4.2 договору новий кредитор має право на отримання замість кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до договору цесії сплати заборгованостей, право вимоги до яких відступлене за цим договором.

Згідно додатку 1 до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 жовтня 2018 року № 602-18 відступлено право вимоги відносно ОСОБА_1 , по квартирі АДРЕСА_2 заборгованість в сумі 15932,65 грн. за послуги з ЦО, в т.ч. частина заборгованості, яка є предметом судового розгляду або підтверджена як така, що підлягає стягненню на підставі судового рішення (з ПДВ).

Згідно додатку 2 до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 жовтня 2018 року № 602-18 відступлено право вимоги відносно ОСОБА_1 по квартирі АДРЕСА_2 заборгованість в сумі 24170,09 грн. за послуги з ПГВ, в т.ч. частина заборгованості, яка є предметом судового розгляду або підтверджена як така, що підлягає стягненню на підставі судового рішення (з ПДВ).

Крім того, судом установлено, що відповідач своєчасно не вносить плату за отримані послуги з централізованого опалення та плату з постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того відповідач ОСОБА_1 , споживаючи послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надає позивач КП «Київтеплоенерго» з 1 травня 2018 року, несвоєчасно оплачує комунальні послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, у зв`язку з чим станом на 31 липня 2021 року утворилась заборгованість в сумі 47052,05 грн., яка підлягає стягненню у судовому порядку. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, спожиті до 1 травня 2018 року, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем такої заборгованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18,20,30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМ України від 21 липня 2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у встановлені строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настав за розрахунковим.

Встановивши, що відповідач ОСОБА_1 не здійснював оплату наданих йому послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, у зв`язку з чим виникла заборгованість, дійшов правильного висновку, що заборгованість, яка виникла за період з 1 травня 2018 року по 31 липня 2021 року, в загальній сумі 47052,05 грн. підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості висновків суду першої інстанції про відмову у стягненні заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, яка виникла до 1 травня 2018 року, і право вимоги якої позивач набув на підставі договору цесії, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У свою чергу, суд зберігає об`єктивність і неупередженість.

На суд також також серед іншого, покладено обов`язок встановити, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; існування інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Докази у справі, надані сторонами, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підтвердження наявності у ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, право вимоги щодо якої набув позивач, останнім надано до позовної заяви витяг з договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 жовтня 2008 року № 602-18; витяги з газети «Хрещатик» від 6 серпня 2014 року № 111 (4511) та від 28 березня 2018 року № 34 (5085), витяги з додатків до договору про відступлення права вимоги від 11 жовтня 2018 року. Витяги з додатків до договору містять інформацію щодо загальної суми, яка рахується як заборгованість, в т.ч. частина заборгованості, яка є предметом судового розгляду або підтверджена як така, що підлягає стягненню на підставі судового рішення (з ПДВ).

Детального розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надавалися ОСОБА_1 , до 1 травня 2018 року, матеріали справи не містять.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за централізоване опалення та постачання гарячої води, спожите до 1 травня 2018 року, через недоведеність позивачем наявності у ОСОБА_1 саме такої заборгованості, про яку зазначає позивач ( 40102,74 грн.), є правильним.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

За змістом ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 15 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус