Ухвала

02 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 520/1841/18

провадження № 61-11412ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 20 травня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання жінки та чоловіка однією сім'єю та поділ спільного майна подружжя,

встановив:

04 листопада 2022 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Адабаш С. А. надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 20 травня 2021 року у вказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.

Одночасно з поданням касаційної скарги представник заявника подала заяву, у якій просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень. На обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження посилається на те, що копія постанови Одеського апеляційного суду від 20 травня 2021 року ОСОБА_1 вручена не була. Вказує, що з відповіді Київського районного суду м. Одеси від 18 січня 2022 року вбачається, що оскаржувана постанова апеляційного суду до грудня 2021 року заявнику вручена не була та повернулась до суду у зв'язку з відсутністю адресата.

Представник заявника стверджує, що інформація, вказана у відповіді суду першої інстанції, не відповідає дійсності, оскільки причиною невручення судового рішення насправді є відсутність сповіщень про надходження ОСОБА_1 поштової кореспонденції до поштового відділення.

Зазначає, що 09 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з заявою про видачу повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду, на початку січня 2022 року через представника зміг ознайомитись з постановою суду апеляційної інстанції та 06 січня 2022 року звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Представник заявника вказує, що лише в жовтні 2022 року після її звернення до Верховного Суду ОСОБА_1 зміг дізнатися про те, що його касаційну скаргу було повернуто у зв'язку з невиконанням вимог ухвали про усунення недоліків від 31 січня 2022 року, оскільки жодної кореспонденції від суду касаційної інстанції він не отримував.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Відповідно до частини третьої статті 272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Доводи представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Адабаш С. А. щодо причин пропуску процесуального строку не можна визнати поважними. Заявник в силу норм ЦПК України має право на повторне звернення до суду касаційної інстанції, але це не означає безумовне поновлення строку касаційного оскарження.

ОСОБА_1 вперше звернувся до суду з касаційною скаргою лише 06 січня 2022 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України. Тому заявник зобов`язаний довести, що перешкоджало йому вчасно вперше подати касаційну скаргу.

Верховний Суд критично оцінює твердження представника заявника стосовно того, що причиною невручення ОСОБА_1 кореспонденції є відсутність сповіщень про надходження останньому поштової кореспонденції до поштового відділення, оскільки у відповіді Київського районного суду м. Одеси від 18 січня 2022 року чітко зазначено, що поштове відправлення з постановою Одеського апеляційного суду від 20 травня 2021 року було надіслано, зокрема, ОСОБА_1 , та повернулось до суду першої інстанції у зв'язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

У суду касаційної інстанції немає підстав піддавати сумніву інформацію, викладену у зазначеній відповіді Київського районного суду м. Одеси.

У зв'язку з тим, що безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка її подала, надати строк для усунення вказаних недоліків, а саме: надіслати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій навести належні підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази.

Так, у випадку, якщо заявник вважає, що інформація, вказана у відповіді суду першої інстанції від 18 січня 2022 року, не відповідає дійсності, йому слід надати Верховному Суду відповідні докази на підтвердження зазначених обставин (довідка суду першої інстанції стосовно того, що у відповіді від 18 січня 2022 року помилково зазначено підставою повернення поштового відправлення з оскаржуваною постановою відсутність адресата за вказаною адресою; копію поштового конверта, у якому надсилалась постанова Одеського апеляційного суду від 20 травня 2021 року на адресу ОСОБА_1 , з відповідною довідкою про причини повернення такого конверта).

Також Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що до матеріалів касаційної скарги долучено, крім іншого, копію поштового відправлення з трек-номером 922, згідно з яким на адресу ОСОБА_1 надсилалась копія постанови Одеського апеляційного суду від 20 травня 2021 року, проте копію поштового конверта з відміткою про причини невручення такого відправлення надано не було.

Крім того, згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення з позовом) судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становив 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704, 80 грн).

Судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704, 80 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8 810, 00 грн).

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі складає 1 762, 00 грн.

Ураховуючи позовні вимоги, а також вимоги касаційної скарги, судовий збір за подання касаційної скарги на судові рішення в частині оскарження вимоги немайнового характеру (про встановлення факту спільного проживання жінки та чоловіка однією сім'єю) становить 1 409, 60 грн (1 762, 00 грн * 0,4 * 200 %).

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

В ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2018 року про відкриття провадження у справі зазначено, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачем ОСОБА_2 визначено ціну позову у розмірі 500 000, 00 грн.

Таким чином, розмір судового збору за подання цієї касаційної скарги в частині оскарження вимоги майнового характеру (про поділ спільного майна подружжя шляхом визнання права власності на майно) становить 10 000, 00 грн (500 000, 00 грн * 1 % * 200 %).

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у загальному розмірі 11 409, 60 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перерахований або внесений до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати оригінал квитанції (платіжного доручення), що підтверджує його сплату.

Ураховуючи викладене, заявнику необхідно надіслати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій навести належні підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази, а також сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2019 року та постанови Одеського апеляційного суду від 20 травня 2021 року за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Адабаш Світлани Аксентіївни неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 20 травня 2021 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в іншій частині касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов