Справа № 445/2026/21 Головуючий у 1 інстанції: Петейчук Б.М.
Провадження № 22-ц/811/2455/22 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М. Цяцяка Р.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 16 серпня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 08 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту за № 4383272. Відповідно до пункту 1.1 договору визначення понять і термінів, які містяться у цьому договорі тлумачаться відповідно до цього договору та розділу 2 Правил надання кредиту ТзОВ «Алекскредит», що розміщені на сайті кредитодавця. Зазначає, що договір між сторонами оформлено у порядку, передбаченому розділом 4 Правил та відповідно до пункту 5.1 та пункту 5.2 Правил, сторони домовились, що договір укладається в електронній формі шляхом використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Стверджує, що ТзОВ «Алекскредит» належним чином виконало умови договору позики та перерахувало на картковий рахунок відповідачки кредитні кошти у розмірі 5 500 гривень, які остання зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування коштами до 27 липня 2021 року включно. Однак відповідачка отримані кошти в передбачені договором строки не повернула, внаслідок чого станом на 03 вересня 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 31 196, 00 грн., з яких: 5 500, 00 грн. - заборгованість за сумую кредиту; 25 696, 00 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитними коштами. З наведених підстав просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання кредиту за № 4383272 від 08 січня 2021 року в розмірі 31 196, 00 грн.

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 16 серпня 2022 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» відмовлено повністю.

Рішення суду оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апелянт зазначає, що разом з поданням позовної заяви позивачем було подано клопотання про витребування судом доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів на банківську карту відповідача, до клопотання було долучено довідку ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» від 16.08.2021 року, у якій було зазначено дані картки відповідачки. Вказує, що клопотання про витребування доказів судом було задоволено та витребувано від АТ «Універсал Банк» інформацію про зарахування в період 08 січня 2021 року до 11 січня 2021 року грошових коштів в сумі 5 500,00 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_1 , проте суд в оскаржуваному рішенні не зазначив, чи надавалась банком відповідь на запит суду. Стверджує, що 08 січня 2021 року позивач відповідно до п.п.1.3,1.7,3.1 договору про надання кредиту №4383272 перерахував на картку ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 5 500 грн., які вона зобов`язувалась повернути та сплатити проценти за користування кредитом до 27 липня 2021 року включно, однак відповідач належним чином свої зобов`язання не виконав у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 31 196, 00 грн., з яких: 5 500, 00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 25 696, 00 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитними коштами, які підлягають стягненню в судовому порядку. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 14 жовтня 2022 року про відкриття апеляційного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 16 серпня 2022 року ухвалено розглядати без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 16 серпня 2022 року призначено на 16 год. 00 хв. 28 листопада 2022 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 05 грудня 2022 року, то незважаючи на те, що розгляд справи призначено на 28 листопада 2022 року, датою ухвалення постанови є саме 05 грудня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять будь-яких підтверджуючих документів банківських установ про перерахунок позивачем на картковий рахунок ОСОБА_1 коштів у розмірі 5 500,00 грн., як кредитних коштів за договором про надання кредиту за № 4383272 від 08 січня 2021 року.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТзОВ «Алекскредит» є фінансовою установою, яка здійснює діяльність, в тому числі інші види кредитування.

Матеріалами справи встановлено, що 08.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 4383272.

Відповідно до умов даного договору ТзОВ «Алекскредит» перерахувало на картковий рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 5500 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до 27.07.2021 року (включно).

Пунктом 1.7 договору визначено порядок нарахування процентів за користування кредитом, відповідно до якого:

У випадку користування кредитом менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, позичальник сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 6,80% від визначеної в п. 1.3. цього договору суми кредиту. Ставки нарахування процентів за користування кредитом за загальними умовами кредитування (п. 2.15. Правил) при укладенні договору: в Базовий період протягом 20 календарних днів з 08.01.2021 року до 28.01.2021 року (включно) у розмірі 1,36 % за один день користування кредитом (Акційна процентна ставка (п. 2.1. Правил)); в Спеціальний період (п. 2.41. Правил) протягом 180 календарних днів з 29.01.2021 року до 27.07.2021 року (включно) у розмірі 3% за один день користування кредитом (Спеціальна процентна ставка (п. 2.35. Правил)). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні загальних умов кредитування складає 7 001,40 грн.

У випадку подовження позичальником Базового періоду, строку дії договору та зміни кінцевої дати виконання договору (п. 2.22. Правил), проценти за користування кредитом нараховуються протягом подовженого Базового періоду у розмірі 1,36% за один день користування кредитом (Базова процентна ставка (п. 2.3. Правил)). В Спеціальний період, з дати закінчення подовженого Базового періоду та до спливу кінцевої дати виконання договору (включно), проценти за користування кредитом нараховуються у розмірі 3% за один день користування кредитом (Спеціальна процентна ставка). Проценти за користування кредитом, відповідно до п. 1.7.2. та 1.7.3. договору нараховуються кредитодавцем протягом усього строку дії договору (з дати укладення договору (п. 2.9. Правил) до кінцевої дати виконання договору (включно)) на основну суму кредиту за кожний день користування кредитом за фіксованою процентною ставкою відповідно для кожного періоду, для якого вона встановлювалася. Нарахування процентів за користування кредитом є правом кредитодавця, а не його обов`язком. Кредитодавець, без погодження з позичальником може на свій розсуд зменшити нарахування встановлених договором процентів з користування кредитом.

Відповідно до п. 3.1. договору сторони погодили, що строк дії договору (п. 2.42. Правил) встановлюється з дати укладення договору 08.01.2021 року до кінцевої дати виконання договору 27.07.2021 року (включно). Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, у тому числі сплати заборгованості. Якщо позичальник виконає зобов`язання/сплатить заборгованість за договором до кінцевої дати виконання договору, договір припиняє дію з дати повернення/погашень кредиту (п. 2.8. Правил).

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження укладення електронного кредитного договору від 08.01.2021 року № 4383272 ТзОВ «Алекскредит» було надано суду «Log File» з чіткою хронологією дій учасників електронної комерції при укладенні електронного договору в інформаційно-комунікаційній системі.

Згідно з пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) від 08.01.2021 року №4383272 ТзОВ «Алекскредит» пропонує укласти кредитний договір на умовах, встановлених товариством. Кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення договору (оферта), розміщений на сайті кредитора паспорт споживчого кредиту, сформований на сайті кредитора після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та схвалення їх кредитором; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформовані на сайті кредитора, та підписані позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в особистому кабінеті, вказаному при його ідентифікації на сайті.

Відповідач підтвердила, що ознайомлена і приймає умови кредитного договору (оферти), а також підтверджує, що згідна з умовами оферти, підписуючи згоду одноразовим ідентифікатором.

У вказаній пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) зазначено, що невід`ємною частиною цієї пропозиції є всі зміни, доповнення, додаткові угоди та додатки до цього договору.

Таким чином, підписуючи за допомогою одноразового ідентифікатора паспорт споживчого кредиту від 08.01.2021 року, ОСОБА_1 підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування.

Зважаючи на вищенаведене колегія суддів вважає, що 08.01.2021 року у встановленому вказаною пропозицією порядку, а також у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» між ТзОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір в електронній формі № 4383272.

До вказаного електронного договору про надання кредиту позивачем додано Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», затверджені протоколом загальних зборів ТОВ «Алекскредит» № 21/12-20 від 21.12.2020 року.

Відповідно до умов договору (п. 1.1) невід`ємною частиною цього Договору є «Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на сайті кредитодавця https://alexcredit.ua. За договором кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі без додаткового забезпечення у розмірі та на умовах, визначених цим договором, у тимчасове, строкове, платне користування, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом й інші платежі у відповідності до умов договору в національній грошовій одиниці України - гривні.

Пунктом 1.3. Договору встановлено, що сума кредиту складає 5500 грн.

Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений з умовами договору та правилами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись своїх обов`язків та виконувати їх (п.9.2 Договору).

Сторони підтверджують, що даний електронний договір, всі додатки до нього, додаткові угоди, правила мають таку саму юридичну силу для сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені у письмовій формі (п.9.3 договору).

Згідно п. 9.7. договору встановлено, що сторони погодили, що з укладенням цього Договору ними досягнуто згоди з усіх його істотних умов.

Відповідно до п. 9.9. Договору, сторонами погоджено, що договір укладається в електронній формі на сайті кредитодавця https://alexcredit.ua згідно зі ст.207, ст.639 ЦК України та із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Підписання позичальником цього договору відбувається шляхом акцептування оферти (пропозиції укласти електронний договір), яка відповідно до п.2.30 Правил містить усі істотні умови Договору, зразок факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця, а також погодження позичальника щодо включення до цього договору інформації щодо наявності кредитного посередника, прізвища, ім`я, по-батькові Позичальника, типу кредиту, мети отримання кредиту, основної суми кредиту, кінцевої дати виконання Договору. Акцептування оферти здійснюється шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (п.2.13. Правил).

Підписання кредитодавцем договору відбувається шляхом використання факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця, нанесених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання (п.9.10 Договору).

Як вбачається з долученого до матеріалів справи примірника кредитного договору наявне факсимільне відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця; у реквізитах споживача ОСОБА_1 зазначено, що договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором PS4383272, адреса реєстрації та фактичного проживання позичальника: АДРЕСА_1 , НОМЕР_2 ,тел. НОМЕР_3 ,електроннапошта:.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно ч.5 ст.11 Закону України «Про електрону комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Вказаний висновок відповідає правовій позиції висловленій Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У силу частини першої статті 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожний правочин укладений в електронній формі вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Умовами надання та обслуговування кредитів та Правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим.

Зважаючи на вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що договір про надання кредиту № 4383272 від 08.01.2021 року укладено в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог у комерцію; ст.12 вказаного Закону, а саме з боку кредитодавця за допомогою факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця, нанесених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, а з боку позичальника за допомогою одноразового ідентифікатору, та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Із копії вищевказаного електронного договору вбачається, що ОСОБА_1 , як позичальник за кредитним договором, ідентифікувала себе в інформаційно-телекомунікаційній системі, надавши відповідачу персональні дані, а саме ПІБ, РНОКПП, місце проживання, телефон, e-mail, дані паспорта, необхідні для укладення договору та формування одноразового ідентифікатора.

Отже, підписуючи заявку про укладення кредитного договору, позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто позивачем належними та допустимими доказами підтверджено укладання з відповідачем 08.01.2021 року правочину.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Відповідачем не надано доказів щодо наявності фактів неправомірного заволодіння та використання позивачем персональними даними відповідача, вибуття з володіння останнього паспорта, РНОКПП, телефону. Більше того, позивач надав суду фотоматеріали з зображенням відповідача та її паспорту.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20).

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п.2.2.3. оферти, відповідач могла відмовитись від договору протягом 14 календарних днів з дати укладення договору на умовах, визначених у розділі 11 Правил.

Кредитний договір недійсним в судовому порядку не визнавався, а відтак такий є дійсним, і відповідно до ст. 629 ЦК України підлягає обов`язковому виконанню його сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Факт одержання коштів ОСОБА_1 підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» від 16.08.2021 року, із змісту якої вбачається, що товариством було здійснено за дорученням ТОВ «Алекскредит» переказ коштів 08.01.2021 року на суму 5500,00 гривень, номер картки НОМЕР_1 .

Крім того, ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 08 червня 2022 року витребувано від Акціонерного товариства «Універсал Банк» належним чином завірені копії доказів, які підтверджують зарахування на платіжну карту за № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_1 , грошових коштів у розмірі 5 500 гривень 00 копійок, за період починаючи із 08 січня 2021 року по 11 січня 2021 року (номер транзакції: 57).

З відповіді Акціонерного товариства «Універсал Банк» за №БТ/2918 від 08 серпня 2022 року вбачається, що 08 січня 2021 року о 12 год. 20 хв. на зазначену картку НОМЕР_4 була зарахована сума в розмірі 5 500,00 грн. через сторонній сервіс.

Відтак, факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 5 500,00 грн. підтверджується вищевказаними доказами.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що перерахування коштів узгоджується з вищенаведеними встановленими обставинам справи, зокрема встановлено, що кошти перераховані в день (дату) укладення відповідного договору, і розмір перерахованих коштів відповідає сумі коштів, зазначених у кредитному договорі від 08.01.2021 року.

За таких обставин колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність доказів щодо перерахунку позивачем на картковий рахунок ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 5500.00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Отже, оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем.

Матеріалами справи підтверджується, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно з яким ТзОВ «Алекскредит» надав клієнту грошові кошти у кредит. Відповідач скористалася кредитними коштами, але свої зобов`язання за договором не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Згідно розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту №4383272 від 08 січня 2021 року станом на 03 вересня 2021 року розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 31 196,00 грн, з яких: 5 500,00 грн.- заборгованість за тілом кредиту; 25 696,00 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

Відповідач, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, на спростування розрахунку, наданого позивачем, не надала суду іншого розрахунку заборгованості, належних та допустимих доказів виконання зобов`язань за кредитним договором, на підтвердження повернення позивачу кредитних коштів та відсутності у неї заборгованості за кредитним договором.

Окрім цього, відповідач сплачувала кредитні кошти, однак не в повному розмірі, що свідчить про її обізнаність з кредитною заборгованістю.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки відповідачка, як позичальник, взяті не себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму позики) не повернула, нараховані проценти за користування кредитними коштами не сплатила, відтак позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Частина 13 ст. 141 ЦПК України передбачає, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з тим, що колегія суддів дійшла висновку про задоволення позову ТзОВ «Алекскредит», то відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Алекскредит» підлягає стягненню 2 270,00 грн. судового збору за подання позовної заяви та 3 405,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» - задовольнити.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 16 серпня 2022 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5 500 грн. 00 коп. та заборгованість по процентах за користування кредитними коштами у розмірі 25 696 грн. 00 коп., а всього 31196.00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» 2 270,00 грн. судового збору за подання позовної заяви та 3 405,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Постанова складена 05.12.2022 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк