Справа № 946/4274/22
Провадження № 2/946/2720/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Адамова А.С.,
при секретарі: Тюміній О.А.,
за участю: позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїл в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО РОЛІДАС» про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити повністю та просив стягнути заборгованість у гривні по курсу НБУ станом на дату ухвалення рішення по справі.
Представник відповідача ТОВ "АВТО РОЛІДАС" в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.
26 жовтня 2021 року ТОВ "АВТО РОЛІДАС" надіслало ОСОБА_1 . Договір послуг №191782, згідно якого ОСОБА_1 являється Замовником а ТОВ "АВТО РОЛІДАС" Виконавцем; Замовник доручає Виконавцеві, а Виконавець бере на себе зобов`язання з надання послуг з підбору, огляду, бронювання та послуг із забезпечення придбання, перевезення, транспортного оброблення та розмитнення автотранспортного засобу (пункт 1.1. Договору послуг №191782 від 26 жовтня 2021 року).
Договором послуг №191782 передбачено, що: умови здійснення правочину щодо придбання автотранспортного засобу у третьої особи (власника автотранспортного засобу) регулюються чинним законодавством держави, в якій придбається автомобіль (пункт 1.2. Договору послуг №191782 від 26 жовтня 2021 року); підбір автотранспортного засобу та виставлення ставки Виконавцем на попередньо погоджений з Замовником Товар здійснюється через власні аккаунти на північно-американських онлайн-аукціонах автомобілів (пункт 1.3. Договору послуг №191782 від 26 жовтня 2021 року); Виконавець після оплати Замовником виграного лоту відповідно до п. 2.2. Договору забезпечує доставку Товару з торгівельного майданчика до найближчого порту відправлення (США або Канада), з порту відправлення (США або Канада) до порту призначення (ЄС або Україна) та транспортне оброблення Товару третіми сторонами (пункт 1.4. Договору послуг №191782 від 26 жовтня 2021 року); після вивантаження Товару в порт призначення Виконавець забезпечує доставку Товару наземним вантажним транспортом на митну територію України. За домовленістю Сторін доставка Товару може здійснюватися у визначене ними місце (пункт 1.5. Договору послуг №191782 від 26 жовтня 2021 року); строк поставки Товару визначається Сторонами відповідно до розумних термінів на здійснення поставки щодо аналогічних товарів, але не може перевищувати 6 (шість) місяців (пункт 1.6. Договору послуг №191782 від 26 жовтня 2021 року); за взаємною домовленістю Сторін Виконавцем може бути забезпечено здійснення страхування Товару на весь період доставки або на конкретному етапі доставки, шляхом укладання договору страхування Замовника з третьою стороною; з метою митного оформлення Товару Виконавець (самостійно або через третіх осіб) забезпечує проведення декларування та розмитнення Товару з подальшим випуском у вільний обіг на митній території України пункт 1.8. Договору послуг №9191782 від 26 жовтня 2021 року); на виконання Договору в інтересах Замовника, Виконавець (самостійно або через третіх осіб) може забезпечити викуп товару з онлайн- аукціону автомобілів, організувати його доставку, транспортне оброблення та митне оформлення самостійно, шляхом обов`язкового укладення окремого договору між Сторонами щодо майбутнього набуття права власності на Товар(автотранспортний засіб) Замовником (пункт 1.9. Договору послуг N9191782 від 26 жовтня 2021 року); у випадку коригування митної вартості Товару митним органом та внаслідок чого збільшення суми митних платежів, за домовленістю Сторін Виконавцем може здійснюватися юридичний супровід Замовника щодо оскарження відповідного рішення про коригування митної вартості Товару шляхом укладання з Замовником договору про надання юридичних послуг (пункт 1.10. Договору послуг №9191782 від 26 жовтня 2021 року); за наявності пошкоджень Товару після проведення митного оформлення Виконавець за домовленістю Сторін самостійно або із залученням третіх сторін може забезпечити ремонт Товару (пункт 1.11. Договору послуг №9191782 від 26 жовтня 2021 року); після проведення митного оформлення Товару за домовленістю Сторін Виконавець забезпечує сертифікацію та реєстрацію Товару в сервісному центрі МВС (пункт 1.12. Договору послуг №° 191782 від 26 жовтня 2021 року); Виконавець здійснює повідомлення Замовника про підбір, придбання, транспортування, митне оформлення Товару та виставлення рахунків за Договором засобами телефонного зв`язку в усній формі та/або в електронній формі засобами електронного зв`язку, зокрема, але не виключно шляхом листування та/або надсилання документів в т.ч. за допомогою мобільних додатків та/або електронної пошти. Замовник погоджується, що такі повідомлення та/або документи отримані від виконавця засобами телефонного та/або електронного зв`язку є достатніми та належними (пункт 1.13. Договору послуг №9191782 від 26 жовтня 2021 року).
Відповідно до пункту 2.3. Договору послуг № 191782 від 26 жовтня 2021 року, якщо Замовник після отримання від Виконавця тексту даного Договору для його укладання здійснив оплату, зазначену в п. 2.2 Договору, вважається, що здійснення такої оплати є прийняттям Замовником пропозиції укласти Договір та Замовник вступив у договірні відносини з Виконавцем.
09 листопада 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ "АВТО РОЛІДАС" був укладений попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-9927 (надалі - попередній договір).
Пунктом 1.1. цього попереднього договору передбачено, що Сторона-1 (ТОВ "АВТО РОЛІДАС") і Сторона-2 ( ОСОБА_1 ) зобов`язуються в майбутньому укласти договір купівлі-продажу (Основний договір) на належний Стороні-1 транспортний засіб Марка VOLKSWAGEN, модель: TOUAREG, рік випуску: 2010, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_5 (далі Транспортний засіб).
За цим договором Сторони зобов`язуються укласти до 31 березня 2022 року Основний договір (пункт 1.2. Попереднього договору).
Відповідно до пункту 1.3. Попереднього договору Сторона-1 гарантує, що на момент укладання Основного договору транспортний засіб, визначений у п. 1.1. цього Договору, буде належати ОСОБА_1 та не буде знаходитися під забороною відчуження, арештом, не буде предметом застави чи іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними та юридичними особами, а також не буде обтяжений будь-яким іншим чином, передбаченим чинним законодавством.
Згідно пункту 1.5. Попереднього договору Сторона здійснила викуп транспортного засобу з онлайн-аукціону автомобілів після його погодження зі Стороною-2. Сторона-2 жодних заперечень та претензій щодо викупу Транспортного засобу з метою подальшого укладення Основного договору не має.
Відповідно до пункту 2.4. Попереднього договору наступні розрахунки за транспортний засіб здійснюються Стороною-2 на розрахунковий рахунок Сторони-1 відповідно до виставлених нею рахунку, але не пізніше строку, встановленого в п. 1.2. даного договору.
Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення основного договору, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням (пункт 2.5. Попереднього договору).
Пунктом 3.1. Попереднього договору передбачено, що після укладення Основного договору транспортний засіб підлягає державній реєстрації на власника в одному із сервісних центрів МВС України.
Згідно пункту 3.2. Попереднього договору Сторона-2 набуває право власності на транспортний засіб з моменту виконання умови вказаної в п. 3.1. цього Договору.
Відповідно до пункту 4.1. Попереднього договору він вступає в силу з моменту його підписання Сторонами, а саме 09 листопада 2021 року і діє до 31 березня 2022 року або до укладення Основного договору.
Термін виконання цього Договору може бути продовжений за взаємною згодою Сторін або за письмовим повідомленням від Сторони-1 до Сторони-2, у разі виникнення обставин, які Сторона не могла уникнути або подолати під час виконання зобов`язань, або перешкод, що стали наслідком дій/обставин, що знаходяться поза контролем не виконуючої Сторони (пункт 4.2. Попереднього договору).
Пунктом 4.3. Попереднього договору передбачено, що якщо Сторона-2 після отримання від Сторони-1 тексту даного договору для його укладання здійснила оплату, зазначену в п. 2.3. Договору, вважається, що здійснення такої оплати є прийняттям Стороною-2 пропозиції укласти Договір та Сторона-2 вступила в договірну відносини з Стороною-1.
Відповідно до пункту 5.1. Попереднього договору Сторона-1 заявляє та гарантує, що предмет цього Договору до укладення Основного договору нікому іншому не буде відчужений.
Згідно пункту 6.3. Попереднього Договору при виникненні обставин непереборної сили, що перешкоджають виконанню зобов`язань за цим Договором однією із Сторін, вона зобов`язана сповістити іншу Сторону не пізніше п`яти календарних днів з моменту виникнення таких обставин. При цьому термін виконання зобов`язань за цим Договором переноситься на строк дії таких обставин.
Відповідно до пункту 6.4. Попереднього договору не повідомлення чи несвоєчасне повідомлення Сторін про настання обставин непереборної сили не може бути виправданням для невиконання чи неналежного виконання взятих на себе відповідно до цього Договору зобов`язань.
17 березня 2022 року ОСОБА_1 отримала через електронний месенжер "Viber" повідомлення декларанта ТОВ "АВТО РОЛІДАС" про те, що на разі є можливість розмитнити автомобіль та забрати його з території митного складу в м. Одеса. Для цього ОСОБА_1 необхідно повторно сплатити мито у розмірі 220000 грн. на рахунок митниці від себе особисто як фізичної особи, на яку відбудеться митне оформлення автомобіля. Попередньо оплачені кошти за розмитнення будуть зараховані ОСОБА_1 на баланс, та будуть повернуті після припинення воєнного стану та це є єдиний спосіб убезпечити ОСОБА_1 автомобіль, так як існує майже 100% ймовірність, що автомобілі, які знаходяться на території митного терміналу, будуть передані на потреби ЗСУ. Автомобіль ОСОБА_1 перейде у власність ОСОБА_1 лише після укладення Основного договору і відповідної державної реєстрації у Сервісному центрі МВС України.
Згідно пункту 6.4. Попереднього договору не повідомлення чи несвоєчасне повідомлення Сторін про настання обставин непереборної сили не може бути виправданням для невиконання чи неналежного виконання взятих на себе відповідно до цього Договору зобов`язань.
Проте, ТОВ "АВТО РОЛІДАС" не повідомило ОСОБА_1 про настання обставин непереборної сили.
14 квітня 2022 року ТОВ "АВТО РОЛІДАС" надіслало ОСОБА_1 повідомлення про те, що вони частково відновлюють свою роботу та запропонували ОСОБА_1 укласти додаткову угоду до Попереднього договору, строк дії якого припинився 31 березня 2022 року.
Пунктом 1. цієї пропозиції Додаткової угоди вказано, що у зв`язку з отриманням Стороною-1 від Сторони-2 Заяви про зміну умов попереднього договору від 14.04.2022 року та набуття чинності Закону України Про внесення змін до Податкового кодекс України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період воєнного стану 2142-ІХ від 24 березня 2022 року, який передбачає тимчасове (на період воєнного стану) звільнення від оподаткування ввізним митом, акцизним податком та ПДВ транспортних засобів, які ввозяться фізичними особами. Сторони дійшли спільної згод: внести зміни в Попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-9927 від 09 листопада 2021р., укладений Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТО РОЛІДАС» та ОСОБА_1 .
Проте, заяву про зміну умов Попереднього договору до ТОВ "АВТО РОЛІДАС" ОСОБА_1 не подавала.
Згідно пункту 2 запропонованого ТОВ "АВТО РОЛІДАС" тексту Додаткової угоди цією Угодою Сторони дійшли спільної згоди щодо внесення змін до п.1.1. вищевказаного Договору та виклали його в наступній редакції: «Сторона-1 зобов`язується здійснити викуп транспортного засобу Марка: VOLKSWAGEN, модель: TOUAREG, рік випуску: 2010, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 (далі - Транспортний засіб) та забезпечити перевезення, транспортного оброблення та розмитнення автотранспортного засобу рахунок та в інтересах Сторони-2».
Згідно пункту 3 запропонованого ТОВ "АВТО РОЛІДАС" тексту Додаткової угоди, цією Угодою Сторони дійшли спільної згоди щодо внесення змін до п.1.2. вищевказаного Договору та виклали його в наступній редакції: «За цим договорим Сторона-1 зобов`язується надати послуги до офіційного закінчення воєнного стану».
Згідно пункту 4 запропонованого ТОВ "АВТО РОЛІДАС" тексту Додаткової угоди, за цією Угодою Сторони дійшли спільної згоди щодо внесення змін до п.1.3. вищевказаного Договору та виклали його в наступній редакції: «Сторона-1 гарантує, що на момент укладання цієї Угоди транспортний засіб, визначений у п.1.1 цього Договору, буде належати ОСОБА_1 та не буде знаходитись під забороною відчуження, арештом, не буде предметом застави чи іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними та юридичними особами, а також не буде обтяжений будь-яким іншим чином, передбаченим чинним законодавством».
Згідно пункту 5 запропонованого ТОВ "АВТО РОЛІДАС" тексту Додаткової угоди, у зв`язку зі зміною п.1.1. Договору ПКП-9927 від 09 листопада 2021р., Сторони дійшли згоди щодо зміни п.2.1 Договору та виклали його в наступній редакції: «Сума відшкодування здійснених витрат безпосередньо пов`язаних з виконанням цього договору складає 407457 (чотириста сім тисяч чотириста п`ятдесят сім) грн. 21 коп., та сплачується Стороною-2 в безготівковій формі на поточний рахунок Сторони-1 в національній валюті України гривні».
Згідно пункту 7 запропонованого ТОВ "АВТО РОЛІДАС" тексту Додаткової угоди, за цією Угодою Сторони дійшли спільної згоди щодо виключення п.2.3. з вищевказаного Договору.
Проте, виключення цього пункту залишає ОСОБА_1 без такого юридичного інструменту, як завдаток, що значно погіршує умови Попереднього договору.
Згідно пункту 7 запропонованого ТОВ "АВТО РОЛІДАС" тексту Додаткової угоди, за цією Угодою Сторони дійшли спільної згоди щодо внесення змін до п.3.1. вищевказаного Договору та виклали його в наступній редакції: «Після проведення митного оформлення транспортний засіб підлягає державній реєстрації на Сторону-2 в одному із сервісних центрів МВС України».
Згідно пункту 8 запропонованого ТОВ "АВТО РОЛІДАС" тексту Додаткової угоди, за цією Угодою Сторони дійшли спільної згоди щодо внесення змін до п.4.1. вищевказаного Договору та виклали його в наступній редакції: «Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами, а саме 09 листопада 2021р. і діє до офіційного закінчення воєнного стану».
Згідно пункту 9 запропонованого ТОВ "АВТО РОЛІДАС" тексту Додаткової угоди, за цією Угодою Сторони дійшли спільної згоди щодо виключення п.5.1. з вищевказаного Договору.
Однак, пунктом 5.1. Попереднього Договору передбачено, що Сторона-1 заявляє та гарантує, що предмет цього Договору до укладення Основного договору нікому іншому не буде відчужений. Виключення цього пункту визначає погіршення прав та інтересів споживача, одночасно зменшуючи відповідальність надавача послуг.
ОСОБА_1 не погодилась на укладення додаткової угоди до Попереднього договору з ТОВ "АВТО РОЛІДАС", оскільки зміни до Попереднього договору були неприйнятними для ОСОБА_1 , як споживача послуг в розумінні Закону України "Про захист прав споживачів", які зобов`язалось ОСОБА_1 надати ТОВ "АВТО РОЛІДАС" за Попереднім договором.
02 травня 2022 року ТОВ "АВТО РОЛІДАС" надіслало ОСОБА_1 повідомлення про те, що у зв`язку з некоректною роботою митного посту Одеса задля можливості найшвидшого розмитнення та випуску авто у вільний обіг є потреба перенаправити всі транспортні засоби на інший митний склад міста Києва. Це є вимушене рішення, яке дозволить пришвидчити момент розмитнення та уникнути сплату митних платежів. Відповідно цьому виникли додаткові витрати пов`язанні з залученням техніки за для поміщення авто на автовози, транспортування їх до Києва та для оформлення додаткових пакетів документів котрі необхідні саме для реалізації таких митних формальностей. Сума даних витрат складає 500$.
Після 02 травня 2022 року ТОВ "АВТО РОЛІДАС" не виходило на зв`язок з позивачем.
Згідно Закону України «Про захист прав споживачів», споживач це громадянин, який придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб.
Відповідно до ч.1 ст. 5 вищезазначеного Закону, держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання або одержання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.
Закон України № 1023-ХІІ від 12 травня 1991 року "Про захист прав споживачів" (надалі - Закон України "Про захист прав споживачів") регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Згідно визначенню термінів, наведених в статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів": договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", або іншими документами (далі - розрахунковий документ) (пункт 7); договір, укладений на відстані, - договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв`язку (пункт 8); електронне повідомлення - інформація, надана споживачу через телекомунікаційні мережі, яка може бути у будь-який спосіб відтворена або збережена споживачем в електронному вигляді (пункт 10); засоби дистанційного зв`язку - телекомунікаційні мережі, поштовий зв`язок, телебачення, інформаційні мережі, зокрема Інтернет, які можуть використовуватися для укладення договорів на відстані (пункті 1); нечесна підприємницька практика - будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції (пункт 14); послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22).
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; 4-1) обслуговування державною мовою відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).
Згідно частин другої четвертої статті 13 Закону України "Про захист прав споживачів", перед укладенням договорів на відстані продавець (виконавець) повинен надати споживачеві інформацію про: 1) найменування продавця (виконавця), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії; 2) основні характеристики продукції; 3) ціну, включаючи плату за доставку, та умови оплати; 4) гарантійні зобов`язання та інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом продукції; 5) інші умови поставки або виконання договору; 6) мінімальну тривалість договору, якщо він передбачає періодичні поставки продукції або послуг; 7) вартість телекомунікаційних послуг, якщо вона відрізняється від граничного тарифу; 8) період прийняття пропозицій; 9) порядок розірвання договору.
У разі ненадання такої інформації суб`єкт господарювання несе відповідальність згідно із статтями 15 і 73 нього Закону.
Факт надання інформації відповідно до вимог частини другої цієї статті повинен бути підтверджений письмово або за допомогою електронного повідомлення. Інформація, підтверджена таким чином, не може бути змінена продавцем (виконавцем) в односторонньому порядку. Підтвердження інформації не вимагається, якщо послуга надається засобами дистанційного зв`язку і оплачується через оператора телекомунікаційних послуг. Споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару. Якщо відповідно до абзацу другого частини третьої цієї статті підтвердження інформації не вимагається, споживач може розірвати договір протягом чотирнадцяти днів з моменту його укладення. У разі продажу матеріальних речей їх повернення також свідчить про розірвання договору. Якщо підтвердження інформації не відповідає вимогам частини третьої цієї статті, строк, протягом якого споживач має право розірвати договір, становить дев`яносто днів з моменту одержання такої інформації, або у разі продажу матеріальних речей - з моменту одержання товару або першої поставки товару. Якщо протягом цього строку підтвердження інформації було виправлене, споживач має право розірвати договір протягом чотирнадцяти днів з моменту одержання виправленого підтвердження.
Відповідно до частини шостої статті 13 цього Закону, якщо інше не передбачено договором, укладеним на відстані, продавець повинен поставити споживачеві товар протягом прийнятного строку, але не пізніше тридцяти днів з моменту одержання згоди споживача на укладення договору.
У разі неможливості виконання договору через відсутність замовленого товару продавець повинен негайно повідомити про це споживача, але не пізніше тридцяти днів з моменту одержання згоди споживача на укладення договору.
Продавець може використовувати стандартну умову у договорі про можливість заміни товару в разі його відсутності іншим товаром. Така умова вважатиметься справедливою, якщо: 1) інший товар відповідає меті використання замовленого товару; 2) має таку ж або кращу якість; 3) його ціна не перевищує ціни замовленого товару.
Про наявність такої умови у договорі споживач повинен бути повідомлений перед укладенням договору в порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.
Відповідно до частини восьмої статті 15 Закону України "Про захист прав споживачів" збитки, завдані споживачеві недобросовісною рекламою, підлягають відшкодуванню винною особою у повному обсязі.
Згідно пункту 11 частини першої статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги - у розмірі ста відсотків вартості виконаної роботи (наданої послуги), а за ті самі дії, вчинені щодо групи споживачів, - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості виконаних робіт (наданих послуг) за попередній календарний місяць, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом статей 524 та 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті). Така правова позиція підтверджується й практикою Верховного Суду України (постанова від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12). Зобов`язальні правовідносини, що можуть бути віднесені до грошових, досить різноманітні. Вони можуть бути частиною інших оплатних зобов`язань (наприклад, обов`язок покупця сплатити гроші за придбаний товар, обов`язок наймача оплатити користування майном тощо), а можуть мати самостійний характер (відносини позики, кредиту, банківського вкладу і под.).
Між сторонами укладено договір, згідно якого одна сторона зобов`язується виконати певні роботи (послуги), а інша сторона зобов`язується сплатити вартість вказаних робіт (послуг).
Таке зобов`язання, у тому числі, зводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобов`язанням.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За положеннями ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Попередній договір щодо купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості підлягає нотаріальному посвідченню.
Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.
Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.
Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Відповідно до статті 571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.
За таких обставин, оскільки договір не було виконано, а позивачем було передано в якості завдатку (що визначено письмово у попередньому договорі) грошову суму у розмірі 7119,00 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату ухвалення судового рішення складають 260331,86грн., суд має виходити з того, позовні вимоги про повернення якого в подвійному розмірі підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. ст. 1166, 1167 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, у тому числі в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обов`язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина з заподіянні шкоди.
Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.
Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 2 цієї статті визначає, що під збитками розуміється, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Як роз`яснено судам в п. п. 2, 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.92 р. з наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Згідно до п.5 ч. 1 ст.4 ЗУ "Про захист прав споживачів" відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
Згідно до ч.2 ст.22 ЗУ "Про захист прав споживачів" при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.
На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.
Що стосується стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку.
В позовній заяві позивач вказує, що внаслідок неправомірних дій відповідачки, йому завдано моральну шкоду, яка полягає у постійному хвилюванні за понесені витрати, що приводить до психічного розладу та нервових переживань, тому просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 200000 грн.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної немайнової шкоди» з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Як вбачається з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 із подальшими змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
В п.п. 5, 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, вказано, що суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Разом з тим, згідно методичних рекомендацій «Про відшкодування моральної шкоди», наданих Міністерством юстиції України листом від 13.05.2004 року за №35-13/797, моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.
У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини.
Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд, -
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО РОЛІДАС» відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено та підписано 07.12.2022р.
Суддя: А.С.Адамов