Справа № 464/622/19 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/811/1310/22 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Крайник Н.П.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справуза апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія Княжа Вієнна іншуранс Груп на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 03 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія Княжа Вієнна іншуранс Груп про відшкодування шкоди, завданої втратою працездатності,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія Княжа Вієнна іншуранс Груп, в якому просив відшкодувати шкоду, завдану втратою працездатності.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20.07.2015 в с. Солонка Львівського району Львівської області сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої позивач ОСОБА_1 , їдучи велосипедом, був збитий автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.12.2015 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у виді штрафу. Внаслідок вчинення злочину ОСОБА_2 ОСОБА_1 отримав перелом хребта і частково втратив працездатність. В момент ДТП відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс Груп» згідно договору обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну життю і здоров`ю становить 100 000 грн., шкоду заподіяну майну 50 000 грн., розмір франшизи нуль. Страховою компанією 20.06.2017 ОСОБА_1 вже було виплачено 17553,61 грн. страхового відшкодування, що включає в себе 2101,72 грн. витрат на лікування та діагностику, 14616 грн. за шкоду пов`язану зі стійкою втратою працездатності. Залишок ліміту відповідальності страхової компанії становить 100 000 2101,72 - 14616 = 83282,28 грн.

Просив, з врахуванням уточнених позовних вимог, стягнути з Приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп на користь позивача 83282,28 грн. на відшкодування шкоди, пов`язаної зі втратою працездатності.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 03 травня 2022 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс Груп про відшкодування шкоди - задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс Груп на користь ОСОБА_1 83282,28 грн відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою працездатності внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 20.07.2015.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія «Княжа Вієнна іншуранс Груп на користь держави судовий збір в розмірі 832 грн 82 коп .

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржило Приватне акціонерне товариство Українська страхова компанія Княжа Вієнна іншуранс Груп.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що розрахунок, який був наданий позивачем та взятий судом до уваги є невірним, та не відповідає порядку розрахунку шкоди, встановленої у ч. 2 ст. 1195 та ч.1 ст.1197 ЦП України. Також, судом не було встановлено та враховано розміру призначеної позивачеві пенсії по інвалідності, оскільки ОСОБА_1 таку довідку суду не надав. Звертає увагу, що позивач пропустив строк, в межах якого він мав право звернутись до страховика з даним позовом. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішенням таким вимогам відповідає.

Як встановлено судом, 20.07.2015 з вини ОСОБА_2 , який керував автомобілем ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сталася ДТП, в результаті якої позивач ОСОБА_1 отримав травми середнього ступеня тяжкості.

Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.12.2015 по справі №450/3015/15 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ СК Княжа Вієннна Іншуранс Груп, що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ №4400718 від 08.04.2015 з встановленим лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю 100 000 грн.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 16.03.2018 по справі 464/2850/16-ц позов ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням в ДТП задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 20 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Постановою Львівського апеляційного суду від 13.06.2019 рішення Сихівського районного суду м.Львова від 16 березня 2018 року в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди змінено, стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 40 000 (сорок тисяч) грн.

В решті рішення суду залишено без змін.

Згідно з ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів.

Відповідно до ч.1 ст. 1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності.

Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч. 2 ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи від 01 листопада 2020 року №5, ОСОБА_1 встановлено 45 % втрати професійної працездатності, 30% втрати загальної працездатності. Зазначено, що з приводу отриманої травми ОСОБА_1 01.12.2015 був визнаний інвалідом 3-ої групи, група інвалідності у 2018 році була підтверджена і встановлена безстроково.

Таким чином, суд визначаючи розмір втраченого заробітку ОСОБА_1 , вірно зазначив, що суми на відшкодування шкоди втраченого заробітку мають присуджуватися позивачеві з дня втрати працездатності з 01.12.2015, дати встановлення інвалідності.

Відповідно до ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхова компанія повинна відшкодувати шкоду, заподіяну ушкодженням здоров`я ОСОБА_1 в межах страхової суми, зазначеної в полісі страхування.

Відповідно до п. 26.2 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Суд вірно погодився з розрахунками, наданими позивачем, зокрема щодо врахування зміни величини мінімальної заробітної плати, відповідно до вимог ч.2 ст.1208 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.06.2017 страховою компанією ОСОБА_1 перераховано страхову виплату в розмірі 17553,61 грн, яка складалась з: 14616 грн регламентної виплати, передбаченої п.26.2 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, 2101,72 грн відшкодування витрат на лікування та діагностику, 835,89 грн відшкодування моральної шкоди, заподіяної здоров`ю під час ДТП.

Таким чином, з урахуванням сплачених страховою компанією страхових виплат,сума компенсації втраченого заробітку за період з 01.12.2015 по 28.02.2021 становить 83282,28 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до страхової компанії з письмовими заявами щодо відшкодування шкоди, завданої в тому числі ушкодженням здоров`я 02.09.2015 і 03.02.2016 (протягом року з моменту ДТП).

Матеріалами справи підтверджено, що заяви ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування подані в межах одного року з часу ДТП і копії таких заяв надані страховою компанією в судову справу 464/2850/16-ц, яка досліджувалась судом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.268 ЦК України, позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я.

Ураховуючи наведене, доводи апеляційної скарги про застосування позовної давності не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі не знайшли свого підтвердження в ході розгляду скарги.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія Княжа Вієнна іншуранс груп залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 03 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено:01.12.2022.

Головуючий

Судді