Провадження № 2/333/1833/22
09 листопада 2022 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді Холод Р.С.,
секретаря судового засідання Косолап А.С.,
відповідача ОСОБА_1 ,
09.11.2021 року Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» звернулося до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2021 року цивільну справу за вказаним позовом було передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.
23.11.2021 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя позов Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 було прийнято до провадження, визначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.05.2019 року між АТ «СК «Країна» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №56/УА/0203585/2.1.5.01, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Honda», державний номерний знак « НОМЕР_2 ».
У відповідності до умов вказаного Договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.
28.10.2019 року в м. Запоріжжя по бул. Шевченка, 26, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Honda», державний номерний знак « НОМЕР_3 », та транспортного засобу «Volkswagen», державний номерний знак « НОМЕР_4 », пiд керуванням ОСОБА_3 , під час якої вказаним транспортним засобам було завдано механічні пошкодження.
Вiдповiдно до постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнано ОСОБА_1 .
Згідно з ч.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до АТ «СК «Країна» із заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу.
Згідно рахунку-фактури № AC-0000059 від 07.11.2019 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Honda», державний номерний знак « НОМЕР_3 » склала 18 943 грн. 78 коп.
Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача як водія автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак « НОМЕР_5 » була застрахована в ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» згідно Полісу № AO1660129, то сума відшкодування за вказаним полісом склала 10 945 грн. 79 коп.
Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і лімітом відповідальності страховика за Полісом № АО1660129 склала: 7 988 грн. 99 коп. (18 934 грн. 78 коп. - 10 945 грн. 79 коп.).
З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено претензією про відшкодування збитків в порядку регресу. Проте, ОСОБА_1 не провела ніяких дій щодо вирішення питання в досудовому порядку та відшкодувати завдані збитки, а відтак, позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів.
За таких обставин, Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» просило суд стягнути з ОСОБА_1 у порядку регресу суму відшкодування збитків, завданих у результаті ДТП, у розмірі 7 988 грн. 99 коп. та судові витрати.
08.02.2022 року до суду надійшов відзив від представника відповідача ОСОБА_4 , в якому останній зазначив, що 28.10.2019 року, о 10 годині 15 хвилин, відповідач, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Jetta», державний номерний знак НОМЕР_5 , по бул. Шевченка, 26 у м. Запоріжжі, під час руху заднім ходом не переконалася, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, скоїла наїзд на припаркований автомобіль «Honda CR-V», державний номер знак НОМЕР_6 , чим порушила вимоги п. 10.9. ПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків. Свою вину у зазначеному ДТП ОСОБА_1 не заперечує.
Автомобіль «Honda CR-V», державний номер знак НОМЕР_3 , було застраховано в АТ «СК «Країна» за договором №УА 0203585. Позивачем за вказаним договором було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 18 934,78 грн.
В той же час, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 як винуватця ДТП була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за полісом № A01660129 в ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору), яке керуючись вимогами ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 10 945,79 грн.
Отже, вимоги позивача базуються на відшкодуванні різниці між фактичним розміром шкоди, у вигляді виплаченого ним страхового відшкодування, та отриманим від третьої особи страховим відшкодуванням - різниця якого становить 7988,99 грн. (18 934,78 - 10 945,79).
Відшкодування шкоди особою, вiдповiдальнiсть якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальностi власникiв наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Представник відповідача вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить метi iнституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою відповідальність.
Враховуючи, що згідно полісу страхування цивільно-правоi відповідальності ОСОБА_5 , ліміт відповідальності значно перевищує фактично сплачену позивачем суму страхового відшкодування, франшиза становить 0,00 грн., тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.
20.06.2022 року від представника ПАТ «СК «Країна» Гусева П.В. надійшла відповідь на відзив, в якому останній вказав, що з метою визначення вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля «Honda CR-V», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , АТ «СК «Країна» вказаний транспортний засіб було направлено на СТО. Згідно до рахунку вартість відновлювального ремонту складає 18 934 грн. 78 коп. Отже, позивач відшкодував за договором страхування фактичний розмір шкоди, що підтверджується відповідними документами.
Згідно з вимогами ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством.
Третьою особою ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» було відшкодовано позивачу вартість матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу), завданого власнику «Honda CR-V», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 у сумі 10 945 грн. 79 коп.
Різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмiрi вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають замiнi, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок, оскiльки цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
14.09.2022 року від представника третьої особи ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» Мамедової І. надійшли пояснення щодо позовної заяви, в якій остання зазначила, що 28.10.2019 року у м. Запоріжжя сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного «Volkswagen Jetta», peєстрацiйний номер АP5558ET, під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «HONDA CR-V», рeєстрацiйний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механiчнi пошкодження. До ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» звернуся позивач із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Порядок розрахунку розміру страхового відшкодування є детально регламентованим нормами спеціального Закону.
За результатами проведеного дослiдження страховиком встановлено, що транспортний засіб «HONDA CR-V» у 2015 був пошкоджений та його складові частини, зокрема задні правi дверi, вiдновлювалися ремонтом.
Враховуючи коефіцієнт фізичного зносу автомобіля «HONDA CR-V» (0,49%), вартість матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу) завданого власнику «HONDA CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був пошкоджений 28.10.2019 року складає 10 945 грн. 79, які і були виплачені позивачу.
В даному випадку зобов`язання страховика обмежене сумою страхового відшкодування, а не страховою сумою (лімітом відповідальності), тобто обсяг відповідальності є обмеженим та становить розмір відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.
Представники позивача та третьої особи до суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. У позові та у поясненнях щодо позовної заяви, відповідно, представники сторін не заперечували, щоб справу розглянули без їх участі.
Відповідач ОСОБА_1 просила суд відмовити у задоволенні позову на підставах, викладених у відзиві на позов.
Заслухавши доводи ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов до висновку про задоволення позову, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно з ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Судом встановлено, що 31.05.2019 року між АТ «СК «Країна» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №56/УА/0203585/2.1.5.01, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Honda», державний номерний знак НОМЕР_2 .
ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» було укладено поліс обов`язкового страхування № AO/1660129, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Volkswagen Jetta», peєстрацiйний номер АP5558ET.
28.10.2019 року в м. Запоріжжя по бул. Шевченка, 26, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Honda», державний номерний знак « НОМЕР_3 » під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу «Volkswagen», державний номерний знак « НОМЕР_4 », пiд керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічні пошкодження.
29.10.2019 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «СК «Країна» із повідомленням про настання страхового випадку та із заявою до виплату страхового відшкодування.
Вiдповiдно до постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2019 року винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП визнано ОСОБА_1 .
Згідно з ч.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно до рахунку-фактури № AC-0000059 від 07.11.2019 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Honda», державний номерний знак « НОМЕР_3 » склала 18 943 грн. 78 коп.
Позивач звернувся до ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» із вимогою виплати страхове відшкодування у розмірі 18 934, 78 грн.
Водночас, ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» позивачу здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 10 945 грн. 79 коп., враховуючи коефіцієнт фізичного зносу автомобіля «HONDA CR-V» (0,49%). Різниця між фактичним розміром шкоди
і страховою виплатою, яке здійснило ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», становить 7 988 грн. 99 коп.
ПАТ «СК «Країна» 08.04.2020 року звернулося до ОСОБА_1 з претензією про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яке здійснило ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» у розмірі 7 988, 99 грн. Вказана претензія залишена без задоволення.
Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.
У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації.
Відносини ж між відповідачем та його страховиком (ПАТ «СК «Країна») регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу
з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Таким чином страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні
у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.
Отже, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2018 року у справі № 464/1937/16-ц (провадження № 61-4756св18).
Установивши, що вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_2 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталась з вини ОСОБА_1 , перевищує виплачений ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» позивачу розмір страхового відшкодування, суд дійшов до висновку, що з відповідача як з винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03.12.2020 року у справі №352/1384/18.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір у сумі 2 270 грн. Оскільки позов суд задовольняє у повному обсязі, сума судового збору підлягає стягненню з відповідача повністю.
Керуючись ст.ст. 81, 141, 223, 258, 259, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 14.11.2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод