ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3960/21
Провадження № 2/210/192/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 червня 2022 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,

за участі секретаря судового засідання: Реви К.В.,

представника позивача: Козаченко Д.І.,

представника відповідача: Стадник Я.В.,

представника третьої особи: Канцедал Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», третя особа, - Первинна профспілкова організація Незалежна профспілка гірників України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», третя особа, - Первинна профспілкова організація Незалежна профспілка гірників України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення заробітної плати, та просив суд визнати недійсним розпорядження Начальника АТУ Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» №36 від 06 січня 2021 року, яким йому ОСОБА_1 , починаючи з 11 січня 2021 року оголошено простій у роботі, та зобов`язати Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» виплатити йому суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з розрахунку 704,07грн. за кожен день вимушеного прогулу зумовленого незаконним простоєм.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що він з 18 жовтня 2005 року працює на Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг», де з 22 лютого 2019 року переведений водієм автотранспортних засобів (легковий, V-більше 1,8л. до 3,5л.) цеху пасажирського автотранспорту Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг».

З 11 січня 2021 року йому було оголошено простій у роботі на підставі Розпорядження Начальника АГУ Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» «Про простій» №36. З вище вказаним розпорядженням відповідача він не погоджується, вважає його незаконним та таким, що порушує його права, у зв`язку з чим, звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 липня 2021 року, вказана справа надійшла до провадження судді Ступак С.В. (а.с.17).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2021 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.18).

Представник відповідача, - Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Стаднік Я.В. 09 вересня 2021 року надала суду відзив на позовну заяву, в якому просила суд відмовити в задоволені позову в повному обсязі. В обґрунтування зазначила, що розпорядженням Автотранспортного управління Транспортного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» «Про простій» №36 від 06 січня 2021 року, у зв`язку зі змінами умов праці, що викликані попереджувальними заходами, пов`язаними з розповсюдженням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, керуючись Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої коронавірусом SARA-СоV-2» №211 від 11 березня 2020 року та Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID -19)» було вирішено:

1) Встановити простій працівникам автотранспортного управління відповідно до Додатку 1 до даного розпорядження;

2) У період простою звільнити працівників згідно п.1 цього розпорядження від обов`язку бути присутнім на підприємстві;

3) Оплату часу простою працівникам п.1 цього розпорядження здійснювати з розрахунку не нижче від двох третин встановленого працівникові окладу згідно законодавства України;

4) Начальнику автоколонки №10 ОСОБА_2 :

4.1) Відновити роботу та забезпечити явку працівників, згідно з п.1 цього розпорядження на робочі місця для виконання робіт по закінченню простою в строки, зазначені в Додатку №1;

4.2) Зміст даного розпорядження довести до відома персоналу підприємства.

Відповідно до Додатку №1 до Розпорядження №36 від 06 січня 2021 року ОСОБА_3 визначений, як особа, щодо якої запроваджено простій з 06 січня 2021 року.

06 січня 2021 року позивач був ознайомлений з вказаним розпорядженням, що підтверджено власноруч зробленим позивачем написом на оригіналі розпорядження.

Вказане розпорядження роботодавця було обумовлено з особливостями зміни умов праці, що викликані попереджувальними та превентивними заходами, пов`язаними з розповсюдженням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, з метою попередження її розповсюдження, керуючись Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої коронавірусом SARA-СоV-2» №211 від 11 березня 2020 року, в редакції чинній станом на дату оголошення простою, законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID -19)» № 540-ІХ від 30 березня 2020 року.

Зміна умов праці ОСОБА_1 вимушена виходом з ладу автомобіля «Skoda Superb Ambition 1.8TSI/118kW 7AG» (з об`ємом двигуна V-1,8л. до 3,5л.), на якому працював ОСОБА_1 (Заявка на поточний ремонт №VWRZ012165 дата складання 12 січня 2021 року) вказаний автомобіль все ще перебуває на ремонті.

ОСОБА_1 в період запровадження простою з 06 січня 2021 року оплата проводилась відповідно до чинних на підприємстві локальних актів та норм чинного законодавства України, запровадження простою мартенівського цеху було здійснено ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з додержанням всіх вимог чинного трудового законодавства, а отже доводи про порушення трудових права ОСОБА_1 є безпідставними.

Позивач ОСОБА_1 при розгляді справи присутнім не був, скориставшись правом представництва своїх інтересів у суді зі сторони представника. Будучи присутнім у попередніх судових засіданнях надав пояснення по суті справи. Позовні вимоги підтримав повністю з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві.

Присутня у судовому засіданні представник позивача також позов підтримала з підстав та мотивів, викладених у ньому, просила суд його задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечувала, з підстав, викладених у наданому до суду відзиві на позов. Крім того, посилалася на те, що позивачем та його представником невірно розраховано суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, про що 10 лютого 2022 року надала до суду додаткові письмові пояснення (а.с.106).

Представник третьої особи позов підтримав.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність частково задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

З наявних матеріалів справи судом встановлено, що позивач з 18 жовтня 2005 року працює на Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг», де з 22 лютого 2019 року переведений водієм автотранспортних засобів цеху пасажирського автотранспорту Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», що підтверджується копії трудової книжки серії НОМЕР_1 виданої на ім`я позивача (а.с.8-10).

Розпорядженням Автотранспортного управління Транспортного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» «Про простій» №36 від 06 січня 2021 року, у зв`язку зі змінами умов праці, що викликані попереджувальними заходами, пов`язаними з розповсюдженням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, керуючись Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої коронавірусом SARA-СоV-2» №211 від 11 березня 2020 року та Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID -19)» було вирішено:

1) Встановити простій працівникам автотранспортного управління відповідно до Додатку 1 до даного розпорядження;

2) У період простою звільнити працівників згідно п.1 цього розпорядження від обов`язку бути присутнім на підприємстві;

3) Оплату часу простою працівникам п.1 цього розпорядження здійснювати з розрахунку не нижче від двох третин встановленого працівникові окладу згідно законодавства України;

4) Начальнику автоколонки №10 ОСОБА_2 :

4.1) Відновити роботу та забезпечити явку працівників, згідно з п.1 цього розпорядження на робочі місця для виконання робіт по закінченню простою в строки, зазначені в Додатку №1;

4.2) Зміст даного розпорядження довести до відома персоналу підприємства (а.с.11).

06 січня 2021 року позивач ОСОБА_1 був ознайомлений з вказаним розпорядженням, що підтверджено власноруч зробленим позивачем написом на оригіналі розпорядження, з зазначенням «не згоден з оплатою праці» (а.с.43).

Розпорядженням №07 від 04 січня 2022 року, починаючи з 05 січня 2022 року припинено дію розпорядження по АТУ №36 від 06 січня 2021 року, щодо простою за межами підприємства (а.с.97).

Згідно ст.6 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» від 06 вересня 2012 року №5207-V, відповідно до Конституції України, загальновизнаних принципів і норм міжнародного права та міжнародних договорів України, всі особи незалежно від їх певних ознак мають рівні права і свободи, а також рівні можливості для їх реалізації.

Відповідно ст.2-1 КЗпП України, забороняється будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно, зокрема, від членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їх прав, за іншими ознаками.

Згідно ст.34 КЗпП України, простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені, за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації, на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», із змінами та доповненнями, з метою запобігання поширенню гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19 з 12 березня 2020 року по 11 травня 2020 року на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України №392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» термін карантину продовжено до 22 червня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» термін карантину продовжено до 19 грудня 2020 року.

Згідно з Постановою Кабінету міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 19 грудня 2020 року до 28 лютого 2021 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Постановою Кабінету Міністрів України №1236 від 09 грудня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» термін карантину продовжено до 31 серпня 2021 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19) від 17 березня 2020 року №530-ХІ, внесено зміни до ч.2 ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», згідно з якими карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин.

Відповідно до частини першої статті 113 КЗпП України, із змінами, внесеними Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», що набув чинності 02 квітня 2020 року, час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Пpо початок простою, кpім простою cтруктурного підрозділу чи вcього підприємства, працівник пoвинен попередити влaсника або yповноважений ним oрган чи бpигадира, майстра, iнших посадових oсіб (законодавчо нe врегульовано пoрядок такого попередження, тoбто попередження мoжливе й yсне, і письмове, гoловне, щоб cвоєчасне).

За чaс простою, кoли виникла виробнича ситуація, нeбезпечна для життя чи здoров`я працівника aбо для людeй, які йoго оточують, i навколишнього пpиродного середовища нe з йoго вини, зa ним збeрігається середній заробіток.

Hа час простою нe з вини працівника оформляються aкт простою, фiксуються причини, щo зумовили пpипинення роботи тa наказ влaсника або yповноваженого ним oргану, в якиx може бyти зазначено, зoкрема, що в пeріод простою працівники звільняються вiд виконання трудових (пoсадових) обов`язкiв. Якщо зa таких yмов у пeріод простою з працівниками cтанеться нещасний випадок, тo він бyде кваліфікуватися як нещасний випaдок невиробничого xарактеру.

Якщо простій мaє цілодобовий (тижневий) xарактер, власник aбо уповноважений ним oрган повинен y наказі oбумовити необхідність присутності aбо відсутності працівника нa роботі.

Bідповідно до cтатті 142 KЗпП України, трудовий розпорядок нa підприємствах, в yстановах, організаціях визнaчається правилами внутрішнього трудового розпорядку, якi затверджуються трудовими колективами зa поданням влaсника або уповноваженого ним oргану і вибoрним органом первинної пpофспілкової організації (пpофспілковим представником) нa основі типoвих правил.

Пpавилами внутрішнього трудового розпорядку визнaчаються права тa обов`язки пpацівників і aдміністрації, визначається час пoчатку і зaкінчення роботи, зoбов`язання aдміністрації організувати облік явки нa роботі i залишення роботи тoщо.

Питання нeобхідності присутності aбо відсутності нa роботі пpацівників у pазі простою мoже бути виpішено у Правилах внутрішнього трудового розпорядку пiдприємства.

Наказ про простій на підприємстві, згідно листа №179 Мінсоцполітики від 04 жовтня 2013 року №179/06/186-13, має містити: причини, які призвели до простою; тривалість простою або замість конкретної дати закінчення простою має містит загальну фразу «до моменту закінчення карантинних заходів, введених урядом»; перелік працівників, до яких застосовується простій. Не обов`язково оголошувати простій для всіх, можна відправити певні відділи; порядок оплати простою; порядок роботи під час простою, потреба у присутності на робочому місці.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до Розпорядження Автотранспортного управління Транспортного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» «Про простій» №36 від 06 січня 2021 року, яким встановлено початок простою; в період простою звільнити працівників від обов`язку бути присутнім на підприємстві; оплату часу простою здійснювати з розрахунку не нижче від двох третин встановленого працівникові окладу згідно законодавства України; безпосереднім керівникам забезпечити явку підлеглого персоналу на робочому місці для виконання робіт після закінчення простою.

Однак, відповідачем по справі було порушено процедуру щодо оголошення простою позивачу, оскільки Розпорядження Автотранспортного управління Транспортного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» «Про простій» №36 від 06 січня 2021 року, яким позивачу, починаючи з 06 січня 2021 року оголошено простій у роботі не містить причини, які б свідчили про заходи на запобігання поширенню короновірусної інфекції, які призвели до простою та у зв`язку з чим ОСОБА_1 , починаючи з 06 січня 2021 року оголошено простій у роботі.

Єдиний наслідок, який прямо витікає з оскаржуваного наказу, це зупинення роботи працівниками відповідно до переліку, в тому числі позивачу, та здійснення оплати таким працівникам з розрахунку не нижче від 2/3 третин встановленого працівникові окладу, відповідно до вимог ст.113 КЗпП України.

Простій не може бути використаний як інструмент запобігання поширенню коронавірусної інфекції, оскільки положення ч.2 ст.34 КЗпП України встановлюють, що у разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

З огляду на наведене Розпорядження Автотранспортного управління Транспортного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» «Про простій» №36 від 06 січня 2021 року відносно ОСОБА_1 є незаконним.

Факт припинення дії розпорядження «Про простій» №36 від 06 січня 2021 року, згідно розпорядження №07 від 04 січня 2022 року, не виключає можливість визнання його незаконним.

У зв`язку з безпідставним оголошенням позивачу простою у роботі, він не отримував від відповідача належної йому заробітної плати, яку отримував б у тому випадку, якби не перебував на простої.

У зв`язку із зазначеним, суд вважає, що у зв`язку з оголошеним позивачу простою, відповідач зобов`язаний доплатити йому заробітну плату за час вимушеного прогулу, обумовленого незаконним простоєм.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.п.«з» п.1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі, - Порядок), цей порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках вимушеного прогулу.

Відповідно до абз.3 п.2 вказаної ї постанови середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку). Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 пункту 8 Порядку).

Крім того, положеннями розділу ІІІ Порядку передбачені виплати, які підлягають і не підлягають урахуванню (зокрема, одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій тощо) при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу.

Пунктом 3 Порядку встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. Суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт.

Премії (в тому числі за місяць) та інші заохочувальні виплати за підсумками роботи за певний період під час обчислення середньої заробітної плати враховуються в заробіток періоду, який відповідає кількості місяців, за які вони нараховані, починаючи з місяця, в якому вони нараховані. Для цього до заробітку відповідних місяців розрахункового періоду додається частина, яка визначається діленням суми премії або іншої заохочувальної виплати за підсумками роботи за певний період на кількість відпрацьованих робочих днів періоду, за який вони нараховані, та множенням на кількість відпрацьованих робочих днів відповідного місяця, що припадає на розрахунковий період.

Згідно з п.п.«б» п.4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо).

При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Відповідно до правового висновку Верховного суду у справі №501/2316/15-ц від 26 серпня 2020 року у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду Верховний суд премії є одноразовими, а тому не підлягають врахуванню під час обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Враховуючи викладене при розрахунку середнього заробітку позивача, зокрема, за грудень 2020 року із загальних нарахувань необхідно виключити суму додаткової відпустки учаснику бойових дій та виробничу премію.

Так, відповідно до табеля за грудень 2020 року №36022968 виданого на ім`я ОСОБА_1 , нараховано заробітну плату у розмірі 16 073,00грн., з яких сума додаткової відпустки учаснику бойових дій, - 7723,88грн. та виробнича премія, - 1 284,00грн. (а.с.108).

На підставі вище викладеного, суд погоджується з доводами представника відповідача стосовно порядку розрахунку середнього динного заробітку.

Середнього денна заробітна плата позивача становить, - 14 200,00грн. + 7809,97/268=82,13.

Отже в період з січня 2021 року по січень 2022 року (відповідно до розрахунку позивача та відповідача) кількість робочих годин за які підлягає стягнення компенсації за час вимушеного прогулу становила 1730 годин, тому з урахуванням середньогодинного доходу (82,13грн.) розмір заробітної плати яка підлягала виплаті за вказаний період становить, - 142 084,90грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки №811-15/1-32 виданої ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 06 січня 2021 року «Про простій» №36 від 06 січня 2021 року ОСОБА_1 фактично нарахована заробітна плата за період простою за межами підприємства з 11 січня 2021 року по 18 січня 2022 року у розмірі 58 979,84грн. (а.с.103).

Враховуючи сплачені відповідачем суми заробітної плати за період простою у розмірі 58 979,84грн., позивачу за період з січня 2021 року по січень 2022 року підлягає до виплати 83 105,06 гривень (з розрахунку 142 084,90 - 58 979,84 = 83 105,06).

При цьому, суд не бере до уваги наданий представником позивача в суді розрахунок середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу оскільки при обчислені середньо денної заробітної плати не враховані вимоги пункту 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» за подання позову, а тому при частковому задоволенні позовних вимог позивача судовий збір підлягає стягненню з відповідача у розмірі 908,00грн., який відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки рішення суду ухвалено на його користь.

Керуючись ст.ст.34, 61, 97, 113 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», третя особа, - Первинна профспілкова організація Незалежна профспілка гірників України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення заробітної плати, - задовольнити частково.

Визнати недійсним розпорядження Начальника Автотранспортного управління Транспортного департаменту Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» №36 від 06 січня 2021 року, яким ОСОБА_1 з 11 січня 2021 року оголошено простій у роботі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 , не доплачену заробітну плату за час простою не з вини працівника у розмірі 83 105,06грн. (вісімдесят три тисячі сто п`ять гривень 06 копійок), починаючи з 11 січня 2021 року по 04 січня 2022 року, без врахування податків та обов`язкових платежів.

В решті позову, - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір, у розмірі 908,00грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Повний текст рішення суду складено 21 червня 2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», , юридична адреса: 50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1;

- третя особа: Первинна профспілкова організація Незалежна профспілка гірників України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», , юридична адреса: 50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1.

Суддя: Н. Ю. Вікторович