справа № 631/735/22
провадження № 2/631/442/22
У Х В А Л А

про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі

05 грудня 2022 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Трояновської Т. М. розглянувши питання можливості відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та ОСОБА_3 , громадянином Республіки Таджикистан, 14 червня 2016 року Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 47.

Умови розірвання шлюбу за рішенням суду викладені у статті 109 Сімейного кодексу України.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей.

Як убачається зі змісту позову та доданих до нього документів у подружжя є спільна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, відповідачем у справі про розірвання шлюбу є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є громадянином Республіки Таджикистан.

Порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, регламентуються нормами Закону України № 2709-ІV від 23 червня 2005 року «Про міжнародне приватне право» (далі Закон України «Про міжнародне приватне право»).

Як чітко обумовлено змістом статті 2 наведеного Закону, він застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом:

1) визначення застосовуваного права;

2) процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб;

3) підсудність судам України справ з іноземним елементом;

4) виконання судових доручень;

5) визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів.

Отже, наведений вище нормативно-правовий акт під приватно-правовими відносинами розуміє відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи, а під іноземним елементом ознаку, яку характеризує приватноправові відносини, що ним регулюються, та виявляється в одній або кількох форм: (1) хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; (2) об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; (3) юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави (пункти 1 та 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

В даній справі вирішується питання щодо відкриття провадження у справі з іноземним елементом.

Визначаючи, чи у є подружжя спільний особистий закон, необхідно враховувати положення частини 1 статті 16 Закону України «Про міжнародне приватне право», відповідно до якої особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Враховуючи, що позивач є громадянкою України, а відповідач громадянином Республіки Таджикистан, то відповідно до частини 1 статті 16 згаданого Закону у сторін відсутній спільний особистий закон подружжя.

Припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу (стаття 63 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

У відповідності до приписів частини 1 статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, зокрема: якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Як убачається з матеріалів справи шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , був зареєстрований 14 червня 2016 року на території України, а саме Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Параграфом 3 глави 2 Цивільного процесуального кодексу України визначено територіальну юрисдикцію (підсудність) та регламентовано правила подання позову до суду у відповідності до підсудності.

Виходячи з поняття підсудність у цивільному судочинстві як розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ, підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Положеннями Цивільного процесуального кодексу України визначено загальну підсудність за місцезнаходженням відповідача (стаття 27 Цивільного процесуального кодексу України), альтернативну підсудність за вибором позивача (стаття 28 Цивільного процесуального кодексу України) та виключну підсудність (стаття 30 Цивільного процесуального кодексу України).

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 2 своєї Постанови від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснив, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» вказано, що позов про розірвання шлюбу з особою, яка не має в Україні місця проживання або місце проживання якої невідоме, може пред`являтися за місцем знаходження майна відповідача, або за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а у випадку, коли з позивачем проживають його малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача за місцем проживання позивача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за місцем проживання будь-кого з них.

З аналізу наведених визе норм права та роз`яснень вищих судових інстанцій, під час розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими статтями 27, 28 Цивільного кодексу України.

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (частина 1 статті 27 Цивільного процесуального кодексу України).

Позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них (частина 2 статті 28 Цивільного процесуального кодексу України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 липня 2020 року у справі № 357/12676/18 (провадження № 61-1549св20).

05 грудня 2022 року за вхідним № 3912/22-вх, в порядку, передбаченому частиною 7 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України, судом отримано інформацію від Центру надання адміністративних послуг Нововодолазької селищної ради Харківської області від 25 жовтня 2022 року за № 04.01-27/395, про те, що громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС УДМС України від 27 жовтня 2022, що надійшли на адресу суду 05 грудня 2022 року та зареєстровані за вхідним № 3910/22-вх., громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованим на території Харківської області не значиться.

Разом із тим, як убачається із доданої до позову довідки Центру надання адміністративних послуг Нововодолазької селищної ради Харківської області від 14 жовтня 2022 року за № 04.05-29/869 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_1 , до склад сім`ї входять: чоловік - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чино, в даному випадку позовна заява пред`явлена з дотриманням правил альтернативної підсудності, передбаченої частиною 2 статті 28 Цивільного процесуального кодексу України та з додержанням вимог статтей 175 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Позовну заяву слід розглядати в порядку цивільного судочинства і вона підсудна Нововодолазькому районному суду Харківської області.

Істотних недоліків в оформлені матеріалів позову суддею не виявлено.

Підстави, визначені статтями 185 186 Цивільного процесуального кодексу України, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Оскільки подані заявником матеріали не містять явних і очевидних перешкод для прийняття позову до розгляду, то провадження у справ належить відкрити.

Відповідно до частин 2 та 4 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється за правилами загального або спрощеного позовного провадження. При цьому, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ та справ незначної складності.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 274 Цивільного процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Малозначними є справи, зокрема про розірвання шлюбу (пункт 4 частини 6 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України).

Приписи частини 4 статті 274 Цивільного процесуального кодексу України містять заборону на обрання форми цивільного судочинства, так в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, зокрема що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Оскільки предмет позовних вимог не підпадає під обмеження, які визначені частиною 4 статті 274 Цивільного процесуального кодексу України, тому вказана справа може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтею 19, частиною 2 статті 28, частиною 5 статті 128, статтями 187, 260, 261, 274, 352 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, та відкрити провадження у цивільній справі з єдиним унікальним № 631/735/22 (провадження № 2/631/442/22).

Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Призначити судове засідання на 10 годину 00 хвилин 23 грудня 2022 року у приміщенні Нововодолазького районного суду Харківської області, розташованого за адресою: Харківська область, селище міського типу Нова Водолага, вулиця Захисників України, будинок № 1.

Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали, протягом якого відповідач має право надіслати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до вимог частини 4 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У строк для подання відзиву, відповідно до частини 1 статті 193 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Відповідач має право не пізніше ніж за п`ятнадцять календарних днів до дати проведення спрощеного позовного провадження надіслати суду заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частин 3 5 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Відповідач не пізніше ніж у п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив, має право надати свої заперечення або письмові пояснення щодо відповіді на відзив, оформлені у відповідності з вимогами частин 3 5 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, копія яких одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до вимог статті 83 Цивільного процесуального кодексу України, позивач, особи яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви; відповідач, повинний подати суду докази разом з поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи, а відповідачу одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі надіслати копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://nv.hr.court.gov.ua/sud2028/.

Ухвала не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду та набирає законної сили з моменту її підписання суддею

Суддя: Т. М. Трояновська