Номер провадження: 22-ц/813/267/22
Справа № 523/4840/21
Головуючий у першій інстанції Далеко К.О.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії::

Головуючого - Гірняк Л.А.

суддів - Сегеди С.М., Комлевої О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції про визнання бездіяльності начальника відділу Державної виконавчої служби і постанови державного виконавця неправомірними та скасування постанови,-

встановив:

ПРОЦЕДУРА

Короткий зміст заяви та відзиву на неї

19.03.2021 ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою, в якій просить:

- визнати бездіяльність начальника Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції і постанову державного виконавця Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про арешт коштів неправомірними;

- постанову державного виконавця Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про арешт коштів боржника від 12.02.2021 скасувати.

Обґрунтовує скаргу тим, що 17.02.2021 у відділенні Приватбанку вона дізналась про арешт її рахунку, накладений постановою державного виконавця Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі.

Вважає дії державного виконавця незаконними, оскільки даний розрахунковий рахунок є соціальним і відкритий для отримання пенсії, на нього поступають кошти для виплати пенсії. Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» за стягненням може бути відраховано не більше 20 відсотків пенсії. Внаслідок незаконного рішення державного виконавця вона не може отримати свою пенсію ні частково, ні повністю. Також заявник вважає, що її права порушили працівники Приватбанку, оскільки незаконно наклали арешт на рахунок. Після цього, заявник звернулась із заявою до начальника Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі, в якій просила скасувати постанову про накладення арешту на її пенсійний рахунок. 18.03.2021 заявник отримала відповідь про відмову у скасуванні постанови про арешт від Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відповіді від начальника Другого Суворовського ВДВС не отримала взагалі. Накладення арешту на спеціальні банківські рахунки вважає незаконним, перевищенням повноважень. Вважає бездіяльність начальника відділу та дії державного виконавця неправомірними, що є підставою для скасування постанови про накладення арешту у виконавчому провадженні АСВП №64430583.

До суду від державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшло пояснення на скаргу заявника, згідно якого останній не погоджується з її задоволенням. Зазначає, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме Банк який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти якого заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту з цих коштів, згідно з частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає постанову про арешт коштів боржника в межах ВП №64430583 законною, такою що не підлягає скасуванню в судовому порядку.

Стягувач Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, залучений судом до участі у справі, правом на подання відзиву на скаргу не скористався.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2021 року ОСОБА_1 поновлено строк на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця та відмовлено у задоволенні скарги в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.02.2021 Суворовський районний суд м. Одеси видав Департаменту праці та соціальної політки Одеської міської ради виконавчий лист № 523/9250/19 про стягнення з ОСОБА_1 допомоги у розмірі 37 754, 54 гривень та судового збору у розмірі 1921 гривня.

12.02.2021 головний державний виконавець Другого Суворовського ВДВС у місті Одесі Південного МУ Міністерства юстиції Ільченко О.В. від 12.02.2021 прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження № 64430583 з виконання виконавчого листа № 523/9250/19 та постанову про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 .

18.02.2021 заявник ОСОБА_1 звернулась до Начальника Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із скаргою, в якій просила скасувати постанову про арешт коштів на її рахунку.

Листом від 03.03.2021 № 14316 Начальник Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галата Д.В. повідомив, що для зняття арешту з розрахункового рахунку ОСОБА_1 слід надати державному виконавцеві довідку з банку, що це є дійсно соціальний рахунок для отримання пенсії.

Заявою до начальника Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Галата Д.В. від 23.03.2021 ОСОБА_1 просила зняти арешт з пенсійного рахунку. До заяви додала довідку АТ Комерційний банк «Приватбанк» про те, що вона станом на 23.03.2021 має в АТ КБ «Приватбанк» картку, на яку отримує пенсійні виплати. Також, на вказану картку може бути зарахована будь-яка виплата (переказ).

В АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_1 відкрито рахунок для зарахування, у тому числі пенсійних виплат, тобто рахунок, на кошти на якому виконавцем був накладений арешт, є рахунком боржника на який може бути зарахована будь-яка виплата (переказ). Тобто, зазначений рахунок використовується для зарахування, зберігання грошей та здійснення різноманітних розрахунково-касових операцій боржника.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції на підставі встановлених фактів дійшов висновку, що:

- саме банк повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів;

- у разі зарахування боржнику пенсійних виплат на поточний рахунок, на який накладено арешт, саме банк був зобов`язаний повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту пенсійних коштів;

- постанова виконавця від 12.02.2021 містить застереження про непоширення її дії на рахунки, арешт та/або звернення стягнення на які заборонено законом, і ця постанова зобов`язує банк повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та у разі зарахування боржнику пенсійних виплат на поточний рахунок, на який накладено арешт, саме банк був зобов`язаний повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту пенсійних коштів;

- ця постанова не порушує порядку накладення арешту державним виконавцем, встановленого Законом України «Про виконавче провадження»;

- в діях начальника Другого Суворовського ВДВС у м. Одесі Галати Д.В. не вбачається бездіяльності, оскільки листом від 03.03.2021 № 14316 він повідомив скаржниці, що для зняття арешту з її розрахункового рахунку слід надати державному виконавцеві довідку з банку, що це є дійсно соціальний рахунок для отримання пенсії, а заявниця станом до дня звернення до суду, так і після звернення до суду (разом із заявою від 23.03.2021) не надала належних та допустимих доказів того, що на рахунку в АТ Комерційний банк «Приватбанк», на який накладено арешт, знаходяться лише пенсійні виплати;

- постановою державного виконавця Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Свиридюк Л.В. від 03.03.2021 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у Суворовському об`єднаному управлінні ПФУ в м. Одесі. Постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 43912, 7 грн.

Суд поновив заявниці строк для подання скарги, оскільки дійшов висновку, що його пропуск стався з поважних причин, і в обґрунтування даного питання заявником надані докази, зокрема заявник сподівалась поновити свої порушені права у позасудовому порядку.

При розгляді справи до спірних правовідносин суд застосував ст.ст.1 ч.1; 5 ч.1; 18 ч.3 п.7; 48 ч.2 п.2; 52 ч.3; 56; 59 ч.ч.2,4 Закону України «Про виконавче провадження», пункт 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2021 року, скаржник подав до суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати цю ухвалу та прийняти постанову про:

- визнання бездіяльності начальника Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та постанови державного виконавця Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про арешт коштів неправомірними;

- скасування постанови державного виконавця Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про арешт майна боржника від 12.01.2021 року.

Свою скаргу апелянт мотивує тим, що:

- довідка АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтверджує, що її рахунок в банку є соціальним, з якого вона отримує лише пенсійні виплати;

- державний виконавець наклав арешт на пенсійний рахунок незаконно і може самостійно зняти арешт с коштів, що знаходяться на цьому рахунку, але не зробив цього;

- начальник Другого Суворовського ВДВС відмовив їй у задоволенні скарги незаконно, чим позбавив її засобів до існування.

05.07.2021 головний державний виконавець Другого Суворовського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити ОСОБА_1 у задоволені скарги.

Свої заперечення проти доводів апеляційної скарги обґрунтовував тим, що:

- в пункті 1 постанови про арешт коштів боржника від 12.02.2021 зазначено, що арешт не накладається на кошти, що знаходяться на рахунках боржника, звернення стягнення на які заборонено законом;

- боржником не надані підтверджуючи документи про те, який саме рахунок призначений для виплати пенсії;

- постановою Верховного Суду у справі № 756/1927/16-ц від 03.02.2021 зроблені висновки, що виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладання арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти н якому заборонено накладання арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове використання коштів на рахунку та повернути постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі ст. 29 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», у виконання рішень зборів суддів Одеського апеляційного суду від' 02.03.2022р. та 16.03.2022р., у зв`язку із введенням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022р.,керуючисьстаттею 26 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», враховуючи рішення Ради суддів України №9від24.02.2022р. та рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022р. щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з метою вжиття невідкладних заходів для забезпечення безперебійного функціонування Одеського апеляційного суду, головою суду видано Розпорядження №1 від 02 березня 2022 року, до якого внесені зміни розпорядженням №2 від 16 березня 2022 року, відповідно до п.п. 3-4 якого:

Зважаючи на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, підрозділів територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя, розгляд цивільних справ продовжити без участі учасників провадження в приміщенні Одеського апеляційного суду.

Справи розглядаються без участі учасників провадження за наявності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи та з відсутності заяви (заяв) про відкладення розгляду справи.

Згідно із ч. 2 ст.372ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Учасники справи сповіщені належним чином, при цьому, явка сторін не визнавалась апеляційним судом обов`язковою та просять розглянути справу за їх відсутністю.

Відповідно до ч. 5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Фактичні обставини та оцінка апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

З матеріалів справи вбачається і встановлено судом, що 03.02.2021 Суворовський районний суд м. Одеси видав Департаменту праці та соціальної політки Одеської міської ради виконавчий лист № 523/9250/19 про стягнення з ОСОБА_1 допомоги у розмірі 37 754, 54 гривень та судовий збір у розмірі 1921 гривня (а.с.32).

12.02.2021 головний державний виконавець Другого Суворовського ВДВС у місті Одесі Південного МУ Міністерства юстиції Ільченко О.В. від 12.02.2021 прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження № 64430583 з виконання виконавчого листа № 523/9250/19 (а.с.33).

12.02.2021 головний державний виконавець Другого Суворовського ВДВС у місті Одесі Південного МУ Міністерства юстиції Ільченко О.В. прийняв постанову про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , в межах загальної суми стягнення 43 912,10 грн. (а.с.34об).

17.02.2021 ОСОБА_1 звернулася до начальника Другого Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції та начальника Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) зі скаргою на постанову про арешт коштів, в якій просила скасувати цю постанову, посилаючись на її незаконність, на пов`язану з цією постановою неможливість отримання пенсії у відділенні банку у зв`язку з накладення арешту на її розрахунковий рахунок, який є соціальним і відкритим для отримання пенсії, на який поступають тільки кошти для виплати пенсії (а.с.8).

03.03.2021 начальник Другого Суворовського ВДВС у м. Одесі надіслав скаржниці лист № 14316), в якому зазначив, що для зняття арешту з розрахункового рахунку необхідно надати державному виконавцю довідку з банку, що цей рахунок є соціальним для отримання пенсії (а.с.26).

15.03.2021 в.о. начальника Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Пахомова А. надіслала ОСОБА_1 відповідь на її скаргу, в якій, посилаючись на ст.ст.10, 48, 52 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі по тексту Закон № 1404-VIII), повідомила про відсутність правових підстав для зняття арешту з коштів на рахунку скаржниці (а.с.23-24).

23.03.2021 ОСОБА_1 звернулася до начальника Другого Суворовського ВДВС у м. Одесі з заявою, в якій просила зняти арешт з пенсійного рахунку та додала до заяви довідку з банку (а.с.25).

Зі змісту довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що ОСОБА_1 має в цьому банку картковий рахунок, на яку отримує пенсійні виплати, на яку також може бути зарахована будь-яка виплата (переказ) (а.с27).

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, саме на скаржницю ОСОБА_1 покладається обов`язок довести обставини, що на кошти, які вона отримує в якості пенсійних виплат, не може бути накладений арешт.

Згідно з ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Виплата пенсій банківськими установами здійснюється відповідно до пункту 14 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 р. № 1596 (зі змінами).

Картковий рахунок - це поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів (платіжних карток).

Порядок звернення стягнення на кошти боржника встановлений ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі по тексту Закон № 1404-VIII),редакція якої на день прийняття оскаржуваної постанови передбачала, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Отже, ст.48 Закону № 1404-VIII не визначає поточний рахунок, на який зараховуються пенсійні виплати як спеціальний рахунок, на кошти якого забороняється накладення арешту.

У зв`язку з цим, судова колегія не погоджується з доводом ОСОБА_1 про те, що на кошти, які є пенсійними виплатами та зараховуються на її картковий рахунок, заборонено накладення арешту, а відтак постанова головного державного виконавця Другого Суворовського ВДВС у місті Одесі Південного МУ Міністерства юстиції Ільченко О.В. від 12.02.2021 про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , в межах загальної суми стягнення 43 912,10 грн. (а.с.34об), є такою, що ґрунтується на законодавстві, не порушує порядку накладення арешту державним виконавцем, встановленого Законом України «Про виконавче провадження», а тому вимога про визнання її неправомірною не підлягає задоволенню.

Оскільки зазначена постанова є такою, що ґрунтується на законодавстві, то не підляже задоволенню і вимога скаржниці про визнання неправомірною бездіяльності начальника Другого Суворовського ВДВС у м. Одесі, оскільки він надав відповідь скаржниці, яку обґрунтував належним чином, пославшись на необхідність надати державному виконавцю довідку з банку, що цей рахунок є соціальним для отримання пенсії.

Проте, судова колегія дійшла висновку, що зазначена постанова підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Згідно з ст.2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з ст.10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що в межах виконавчого провадження державним виконавцем отримана відповідь з Пенсійного фонду України, відповідно до якої ОСОБА_1 перебуває на обліку в Суворовському об`єднаному управлінні ПФУ м. Одесі та її розмір пенсії становить 2100 грн. (а.с.35).

03.03.2021 державний виконавець Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Свиридюк Л.В. прийняла постанову, якою звернула стягнення на дохід ОСОБА_1 з доходу, який вона отримує в Суворовському об`єднаному управлінні ПФУ м. Одесі шляхом здійснення з нього відрахування відповідно до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 20% до виплати загальної суми бору у розмірі 43917,2 грн., та направила її до виконання до Суворовського об`єднаного управління ПФУ м. Одесі (а.с.36об-37).

Судова колегія зазначає, що такий вид стягнення у розмірі 20% відповідає вимогам ч.2 ст.70 Закону № 1404-VIII, а також забезпечує реальне виконання судового рішення, оскільки передбачає відрахування та надходження коштів на рахунок Другого відділу ДВС у м. Одесі, які в подальшому перераховуються на рахунок стягувача Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, а залишок коштів зараховується на картковий рахунок боржника ОСОБА_1 .

Зазначена обставина підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» №5L8OG23I8VNE973 від 23.04.2021, з якої вбачається, що на картковий рахунок ОСОБА_1 надходили тільки цільові кошти. При цьому з березня 2021 року пенсія ОСОБА_1 складає 2200 грн., а в квітні 2022 року вона отримала пенсію 1760 грн., тобто вже з відрахуванням 20% (а.с.66).

При цьому судова колегія дійшла висновку, що за умови прийняття та виконання постанови від 03.03.2021, накладення арешту на грошові кошти, які надійшли та містяться на її рахунку як цільові кошти, суперечить принципам справедливості та співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, яких мають дотримуватися органи виконавчої служби відповідно до ст.2 Закону України № 1404-VIII з огляду на наступне.

Стаття 46 Конституції України гарантує право громадян на соціальний захист, включаючи пенсії. Відповідно до Закону України «Про державне пенсійне забезпечення», усі громадяни України мають право на отримання пенсії після досягнення певного віку за інвалідністю або за іншими підставами.

Україна є учасником міжнародних конвенцій, які гарантують права на соціальний захист. Зокрема, права на соціальне забезпечення і належний рівень життя захищені статтями 22 і 25 Загальної декларації прав людини та статтею 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права.

Конвенція Міжнародної організації праці про мінімальні норми соціального забезпечення № 102 встановлює мінімальні стандарти захисту, у тому числі виплати пенсій та соціальної допомоги.

Стаття 12 Європейської соціальної хартії захищає право на соціальне забезпечення, у тому числі пенсії, які в цілому можна охарактеризувати як захист матеріальних умов, необхідних для забезпечення належного та безпечного рівня життя.

Пенсійні права підпадають під сферу дії права на захист власності, що гарантоване статтею 1 І Протоколу до Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод. З цього випливає, що будь-яке втручання в це право має ґрунтуватися на праві, має переслідувати законну мету і забезпечувати справедливий баланс між інтересами особи та інтересами суспільства. Воно також не повинно накладати важкий і непропорційний тягар на громадян. Таким чином, припинення пенсійних прав може являти собою втручання в право на мирне володіння майном.

Згідно з ч.ч.1,3,4 ст.56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Виходячи із змісту норм Закону України № 1404-VIII під реальним виконанням судового рішення під час виконавчого провадження слід розуміти застосування заходів примусового виконання рішень, визначених ст.10 Закону України № 1404-VIII, внаслідок яких стягувач в повному обсязі отримує належне йому за рішенням суду майно (кошти).

Проте, накладення арешту на грошові кошти, що містяться на картковому рахунку скаржниці, за умови застосування державним виконавцем до неї такого примусового заходу як здійснення відрахування з пенсійних виплат, унеможливлює отримання боржницею ОСОБА_1 залишку коштів, що зараховуються на її рахунок після такого утримання, та фактично є втручанням в її право на володіння залишком цих виплат, накладає на неї важний та непропорційний тягар, оскільки позбавляє її мінімальних матеріальних умов, необхідних для забезпечення належного та безпечного рівня життя, а також накладений арешт не гарантує реального виконання судового рішення, оскільки норми Закону України № 1404-VIII не дозволяють здійснення стягнення з пенсійних виплат сум у розмірі, що перевищують 20% .

Отже, суд першої інстанції, розглядаючи скаргу в частині скасування постанови головного державного виконавця Другого Суворовського ВДВС у місті Одесі Південного МУ Міністерства юстиції Ільченко О.В. від 12.02.2021 про накладення арешту, не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, не визначився з характером спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та не вірно застосував норми права до встановлених фактів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

За встановлених судом обставин та враховуючи наведене, в силу п.п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України постанова головного державного виконавця Другого Суворовського ВДВС у місті Одесі Південного МУ Міністерства юстиції Ільченко О.В. від 12.02.2021 про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , в межах загальної суми стягнення 43 912,10 грн., підлягає скасуванню в частині накладення арешту на кошти, що надходять як цільові з Суворовського об`єднаного управління ПФУ м. Одесі на картковий рахунок НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за договором SAMDNWFC0 від 05.12.2018.

Відповідно до ч.5 ст.258 ЦК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367,368,374, 376,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2021 року скасувати в частині відмови у задоволенні вимог про скасування постанови головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ільченко О.В. про арешт коштів боржника від 12 лютого 2021 року.

Прийняти в цій частині нову постанову.

Скасувати постанову головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ільченко О.В. про арешт коштів боржника від 12 лютого 2021 року в частині накладення арешту на кошти, що надходять як цільові (пенсійні) виплати на картковий рахунок НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за договором SAMDNWFC0 від 05.12.2018, відкритий на ім`я ОСОБА_1 .

В іншій частині ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текс постанови складено 19.12.2022 року у зв`язку з повним знеструмленням будівлі суду з 05.12.2022 з 14:33 год. до 07.12.2022 року о 17:05 год. з подальшими перебоями та нестабільною роботою електормережі. Одеський апеляційний суд відновив свою роботу в штатному режимі 09.12.2022 року.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді- О.С.Комлева

С.М.Сегеда