Провадження 2-з/389/56/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року місто Знам`янка

Кіровоградської області

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Український Віталій Валентинович розглянувши заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Богуш Марина Костянтинівна, про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

До Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області 21 грудня 2022 року надійшла заява ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Богуш М.К. про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 000 та накласти заборону на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо такого майна.

Заява про забезпечення позову подана до пред`явлення позову та на її обґрунтування вказано, що 23 квітня 2020 року між ОСОБА_1 (позивачем) та ОСОБА_2 (відповідачем) був укладений договір позики, на підтвердження чого відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України позичальник ОСОБА_2 оформив письмову розписку. Відповідно до розписки ОСОБА_2 зобов`язався повернути отриману ним в борг суму коштів у розмірі 70000 доларів США позикодавцю ОСОБА_1 до 01 жовтня 2020 року. Однак позичальник не виконав зобов`язання про повернення позичених коштів та під час перемовин з приводу виконання грошового зобов`язання обіцяв повернути кошти найближчим часом, але від фактичного повернення грошових коштів ухиляється. Таким чином на даний час ОСОБА_2 грошові кошти ОСОБА_1 за вищенаведеним договором позики не повернуто, а отже порушено умови договору позики. Так борг ОСОБА_2 за невиконання зобов`язання відповідно до договору позики складає 70000 доларів США основної заборгованості. Також на суму боргу позикодавцем нараховано 3% річних у розмірі 4338 долари США, а також відсотки за сумою позики (відповідно до ст.1048 ЦК України) в розмірі 17767,4 доларів США. За вказаного постала необхідність у забезпеченні позову.

За даними, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ОСОБА_2 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 57,8 кв.м, яка складається з 2 (двох) житлових кімнат. При апелюванні до звернення стягнення на майно, позичальник в усній розмові позикодавцю зазначив, що може відчужити квартиру у найкоротші строки, та на сайтах оголошень з продажу квартир за адресою: АДРЕСА_2 ) знаходиться низка оголошень щодо продажу квартир, які за описом схожі на належну ОСОБА_2 , що несе реальну загрозу відчуження ним такого майна задля унеможливлення виконання рішення. Враховуючи вищевикладене, а також за відсутності будь-якої інформації про майновий стан ОСОБА_2 ,окрім як відомостей про нерухоме майно, - лише накладення арешту на таке майно може реально забезпечити виконання рішення суду по даній справі з огляду на суму позики, суму заявленого стягнення та орієнтовну вартість нерухомого майна, належного останньому. Такий захід забезпечення позову є більш, ніж співмірним із предметом позову, оскільки до стягнення заявляється сума у 92105 доларів CШA, тоді як середня вартість квартир за адресою: АДРЕСА_3 - становить від 900 до 1400 доларів за 1 м.кв, - тобто максимальна вартість квартири ОСОБА_2 , на яку постала необхідність у накладені арешту, може становити орієнтовно 80000 доларів США, тобто вартість майна боржника знаходиться в межах суми боргу, для можливості реального виконання рішення суду та стягнення заборгованості з боржника, у тому числі за рахунок майна.

Окрім того, з метою гарантування інтересів позичальника та на виконання п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України заявник пропонує в якості зустрічного забезпечення заборонити йому вчиняти дії, які можуть привести до пошкодження чи знищення майна.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України заява розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій зі сторони відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача.

Згідно зі ст.150 ЦПК України, позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно наявний спір з приводу повернення грошових коштів за договором позики та заявник має намір в подальшому подати до суду позовну заяву про стягнення суми бору за договором позик, 3% річних та відсотків за сумою позики. Ціна позову за розрахунком заявника буде складати понад 92000 доларів США.

Обрані види забезпечення позову накладення арешту на нерухоме майно та заборона на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо цього майна, суд вважає обґрунтованими, такими, що безпосередньо пов`язані і узгоджується з позовними вимогами, які позивач має право пред`явити до відповідача, їх застосування не обмежить прав відповідача, і водночас забезпечить реальний захист прав позивача у випадку прийняття рішення на його користь.

При цьому, зважаючи на фактичні обставини справи, предмет позову - грошові кошти, виходячи із співмірності таких заходів заявленим ОСОБА_1 у майбутньому вимогам, співвідносячи негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, та з огляду на те, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності, а невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на належну на праві приватної власності ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 000 та накладення заборону на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо такого майна.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Міри по застосуванню зустрічного забезпечення позову судом не приймалися.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 157, 258- 260, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовузадовольнити.

Накласти арешт на належну на праві приватної власності ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 000 та заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо цього майна.

Стягувач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 .

Боржник ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 .

Дана ухвала є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного судупротягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.В.Український