ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2582/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О. з секретарем судового засідання Кирик К. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Герасименко Наталія Миколаївна, ОСОБА_4 , про визнання правочинів недійсними,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 р. ОСОБА_5 (далі також - ОСОБА_5 , позивач) звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив: визнати недійсними договори купівлі-продажу частини домоволодіння та земельної ділянки, укладені 26.12.2016 між ОСОБА_6 (далі також - ОСОБА_6 ) та ОСОБА_2 (далі також - ОСОБА_2 , відповідач 1), що були посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Наталією Миколаївною(далі також - приватний нотаріус Герасименко Н. М., третя особа) за реєстровими номерами 4885 і 4887, відповідно; скасувати внесені на підставі вищевказаних правочинів записи про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку тачастину домоволодіння за ОСОБА_2 ; визнати недійсним договір дарування частини домоволодіння, що був посвідчений приватним нотаріусом Герасименко Н. М. за реєстровим номером 4530.

Позов обґрунтований такими обставинами. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_6 . Позивач та його брат ОСОБА_4 (далі також - ОСОБА_4 , третя особа) як спадкоємці за законом першої черги набули право на спадкування усього належного їх матері майна, а саме: домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та розташованої за цією ж адресою земельної ділянки, кадастровий номер :90:009:0100 (далі також - спадкове майно, спірне майно). Проте у 2019 р. позивач дізнався, що домововодіння та земельна ділянка були відчужені після смерті матері від її імені на користь дочки його брата (його племінниці) ОСОБА_2 .

Свої вимоги позивач мотивував тим, що при укладенні оспорюваних договорів не було дотримано вимог статті 203 ЦК України щодо цивільної дієздатності та вільного волевиявлення сторони правочину, оскільки від імені продавця діяв представник на підставі довіреності, яка втратила свою чинність у зв`язку зі смертю довірителя.

Рух справи, заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії суду.

До пред`явлення позову ухвалою судді від 31.05.2019 були вжиті заході забезпечення позову - заборонено відчуження майна, яке належить ОСОБА_2 , а саме: домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки з кадастровим номером :90:009:0100 (т. 1 а.с. 53-54).

Ухвалою судді від 20.06.2019 позовну заяву залишено без руху з підстав подання її без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України (т. 1 а.с. 30).

05.11.2019 на виконання вимог вищевказаної ухвали від позивача надійшла заява про усунення недоліків, засвідчені копії письмових доказів та квитанція про сплату судового збору (т. 1 а.с. 34-60).

Ухвалою судді від 06.11.2019 відкрито провадження у справі, витребувано від приватного нотаріуса Герасименко Н. М.копії оспорюваних договорів і документів, які подавались для їх посвідчення, та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання 23.04.2020 (т. 1 а.с. 33-65).

20.02.2020 від приватного нотаріуса Герасименко Н. М. надійшли копії витребуваних судом документів (т. 1 а.с. 77-187).

27.02.2020 від відповідача ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга на ухвалу про відкриття провадження у справі, у зв`язку з чим матеріли справи було передано до Київського апеляційного суду (т. 1 а.с. 70-71, 72).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06.04.2020 апеляційну скаргу повернуто скаржнику (т. 1 а.с. 74).

26.05.2020 справа повернулась до Дарницького районного суду м. Києва та була призначена в підготовче засідання 16.09.2020 (т. 1 а.с. 76, 194).

21.07.2020 від приватного нотаріуса Герасименко Н. М.надійшла заява про розгляд справи без її участі (т. 1 а.с. 205-206).

14.09.2020 від відповідача ОСОБА_2 та третіх осіб ОСОБА_4 і ОСОБА_3 надійшли заяви про розгляд справи без їх участі (т. 1 а.с. 209-214).

Ухвалою суду від 16.09.2020 закрите підготовче провадження у справі, та справу призначено до розгляду по суті в судове засідання 25.01.2021 (т. 1 а.с. 216).

ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач ОСОБА_5 помер (т. 1 а.с. 228).

16.01.2021 від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про закриття провадження у справі та скасування заходів забезпечення позову (т. 1 а.с. 227).

21.01.2021 від сина позивача ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) надійшла заява про залучення його до участі у справі як правонаступника позивача (т. 1 а.с. 233-243).

21.01.2021 від ОСОБА_1 надійшло клопотання, у якому він просив повернутися на стадію підготовчого провадження (т. 1 а.с. 244).

Ухвалою від 25.01.2020 суд зупинив провадження у справі до залучення правонаступника померлого позивача (т. 1 а.с. 250-251).

05.03.2021 від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про припинення повноважень її представника ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 14-16).

11.05.2021 від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву (т. 2 а.с. 20-27).

23.06.2021 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про поновлення провадження у справі та залучення його до участі у справі як правонаступника позивача (т. 2 а.с. 37-38).

Ухвалою від 23.06.2021 суд поновив провадження у справі, залучив до участі у справі правонаступника померлого позивача ОСОБА_1 та призначив справу до розгляду по суті (т. 2 а.с. 49-50).

В судовому засіданні 02.11.2021 суд за клопотанням представника позивача ОСОБА_8 повернувся до стадії підготовчого провадження, замінив засідання з розгляду справи по суті підготовчим засіданням, прийняв до розгляду відзив на позовну заяву, встановив строки для подання інших заяв по суті справи, заяви про зміну предмета позову та оголосив перерву в підготовчому засіданні до 02.12.2021 (т. 2 а.с. 63).

23.11.2021 від правонаступника позивача ОСОБА_1 надійшли заява про зміну предмета позову та відповідь на відзив (т. 2 а.с. 70-73, 77-78).

В підготовчому засіданні 02.12.2021 суд прийняв до розгляду заяву про зміну предмета позову, закрив підготовче провадження, перейшов до розгляду справи по суті, заслухав вступну промову представника позивача, дослідив письмові докази та оголосив перерву в судовому засіданні до 20.01.2022 (т. 2 а.с. 88).

18.01.2022 від правонаступника позивача ОСОБА_1 надійшла заява про завершення розгляду справи за його відсутності.

Вимоги позивача та стислий виклад позицій інших учасників справи.

Згідно з остаточними вимогами, викладеними у заяві про зміну предмета позову, правонаступник позивача ОСОБА_1 заявив до ОСОБА_2 та її чоловіка ОСОБА_3 (далі також - ОСОБА_3 , відповідач 2) вимоги про визнання недійсними договорів купівлі-продажу частини домоволодіння та земельної ділянки, укладених 26.12.2016 між ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_9 та ОСОБА_2 , посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н. М.за реєстровими номерами 4885, 4887.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позову та мотивувала свої заперечення тим, що ОСОБА_5 ніколи не проживав під одним дахом з своєю матір`ю ОСОБА_6 , зловживав спиртними напоями і жодним чином не допомагав їй, у зв`язку з чим наявні визначені законом підстави для усунення його від права на спадкування, і з цього приводу вона звернулась до суду з позовною заявою. Також позивач, як і її батько, не подавав заяву про прийняття спадщини після смерті матері, тобто не скористався своїм правом на спадкування. Вказала також, що форма та зміст довіреності, на підставі якої діяв представник продавця при укладенні оспорюваних договорів купівлі-продажу нерухомого майна, відповідає вимогам закону, довіреність підписана її бабою ОСОБА_6 , дієздатність якої була перевірена нотаріусом, а тому підстави для визнання договорів недійсними відсутні.

Відповідач ОСОБА_3 правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Герасименко Г. М. та ОСОБА_4 надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності, пояснення щодо позовної заяви або щодо відзиву ними не надані.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права і мотиви їх застосування.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 11).

За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

До складу спадщини (спадкової маси), яка відкрилася після смерті ОСОБА_6 , увійшли, зокрема, 33/100 часток домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори 21.08.2007 за реєстровим № 4-747, та земельна ділянка, на якій розташоване вказане домоволодіння, загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :90:009:0100, яка належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 793988, виданого Київською міською радою 07.05.2010 (т. 1 а.с. 113, 162).

Стаття 1217 ЦК України закріплює існування двох видів спадкування: за заповітом або за законом.

Заповіту щодо розпорядження майном на випадок своєї смерті ОСОБА_6 не залишила, а тому відповідно до положень частини другої статті 1223, статей 1258, 1261 ЦК України право на спадкування усього належного їй майна одержали спадкоємці за законом першої черги, якими є її сини ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Судом установлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заяви про прийняття спадщини після смерті матері не подавали, проте вказана обставина не має значення для вирішення справи, оскільки вони постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується фактом реєстрації їх місця проживання за однією адресою зі спадкодавцем, і про відмову від спадщини не заявили, а тому у відповідності з положеннями частини третьої статті 1268 ЦК України вони вважаються такими, що прийняли спадщину.

26.12.2016 між продавцем ОСОБА_6 в особі її представника ОСОБА_9 та покупцем ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу 33/100 часток домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 109-110).

Цього ж дня (26.12.2016) між продавцем ОСОБА_6 в особі її представника ОСОБА_9 та покупцем ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер :90:009:0100, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 158-159).

Ці договори були нотаріально посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н. М. за реєстровими номерами 4885 та 4887, відповідно.

На виконання положень Сімейного кодексу України щодо презумпції спільності майна подружжя оспорювані договори укладалися за згодою чоловіка покупця ОСОБА_3 , про що ним надавалась нотаріально посвідчені заяви (пункти 12, 10 договорів, відповідно).

При укладенні оспорюваних договорів представник продавця ОСОБА_9 діяла на підставі довіреності від 10.08.2016, згідно з якою ОСОБА_6 уповноважила ОСОБА_9 або ОСОБА_2 або ОСОБА_4 розпоряджатися належним їй житловим будинком та земельною ділянкою, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , яка була нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н. М.за реєстровими номером 3005 (т. 1 а.с. 139).

У статтях 15, 16 ЦК України закріплене право кожного на захист свого цивільного (особистого немайнового або майнового) права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За приписами частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 5 ЦПК України визначає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У частині другій статті 16 ЦК України визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів.

Одним з таких способів є визнання правочину недійсним, який застосовується у тих випадках, коли необхідно відновити становище, що існувало до укладення правочину з порушенням умов його дійсності.

Відповідно до положень частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині другій цієї норми здійснено поділ усіх правочинів на односторонні, двосторонні та багатосторонні, які є договорами.

Згідно з нормами частини першої статті 626,частини першої статті 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За нормою частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин першої-третьої та п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, що вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 655 цього Кодексу визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну суму.

Обов`язковою (істотною) умовою договору купівлі-продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна відповідно до статті 657 ЦК України є укладання його в письмовій формі, нотаріальне посвідчення та державна реєстрація.

Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (стаття 658 ЦК України).

За обставинами справи установлено, що оспорювані договори купівлі-продажу були укладені вже після смерті продавця ОСОБА_6 , а від її імені діяла представник ОСОБА_9 на підставі нотаріально посвідченої довіреності, у зв`язку з чим є необхідність у з`ясуванні правової природи та змісту відносин представництва.

За приписами частини першої статті 237, статті 239 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє, правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Наведене означає, що вчинення правочину представником є підставою для виникнення відповідних правовідносин між представлюваним і особою, з якою уклав правочин представник.

Згідно з нормою частини третьої статті 237 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 244 цього Кодексу представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією стороною іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Відтак довіреність підтверджує укладення договору доручення, який є одностороннім правочином.

Загальні правила припинення довіреності визначає частина перша статті 248 ЦК України, згідно з якою представництво за довіреністю припиняється, зокрема, у разі смерті особи, яка видала довіреність.

Дане положення ґрунтується на загальному правилі про те, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

Слід також зазначити, що частиною першою статті 248 ЦК України передбачено випадки збереження повноважень представника за довіреністю у разі смерті особи, яка її видала, до яких законодавець відніс ведення невідкладних справ або дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків.

Водночас предмет оспорюваних договорів дає підстави для однозначного висновку про те, що ці договори не можна вважати невідкладними і жодних ризиків настання збитків їх неукладення не несло.

Отже ураховуючи, що представництво ОСОБА_6 за довіреністю припинилося в момент її смерті, у ОСОБА_9 не було права на вчинення від імені довірителя правочинів щодо розпорядження майном, а відтак оспорювані договори суперечать нормам частини четвертої статті 25 та частини першої статті 248 ЦК України.

В результаті укладених з порушенням закону договорів купівлі-продажу частина домоволодіння та земельна ділянка вибули зі складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6 ,а відтак є очевидним факт порушення суб`єктивного матеріального права позивача, на захист якого подано цей позов.

Після смерті ОСОБА_5 його син ОСОБА_1 набув право на спадкування усіх належних батьку прав та обов`язків, які не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і право на успадковані після смерті матері відповідні частини домоволодіння та земельної ділянки, у зв`язку з чим правонаступник позивача має обґрунтовану юридичну заінтересованість у визнанні оспорюваних правочинів недійсними.

Отже на підставі оцінки наведених сторонами аргументів і наданих ними доказів суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову про недійсність оспорюваних договорів, проте визнає їх такими не з підстав відсутності у продавця необхідного обсягу цивільної дієздатності та волі на їх укладення (частини друга, третя статті 203 ЦК України), а як таких, що суперечать вимогам цивільного закону, тобто з підстав недодержання вимог, встановлених частиною першою статті 203 ЦК України.

З огляду на результат розгляду справи суд на підставі статті 141 ЦПК України покладає на відповідачів в рівних частках судовий збір, сплачений позивачем за подання заяви про забезпечення позову та за дві вимоги немайнового характеру, що в сумі становить 1921 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу 33/100 часток домоволодіння від 26 грудня 2016 року, укладений між ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_2 ), від імені якої діяла ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_3 ), та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_4 ), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Наталією Миколаївноюза реєстровим № 4885.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 26 грудня 2016 року, укладений між ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_2 ), від імені якої діяла ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_3 ), та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_4 ), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Наталією Миколаївноюза реєстровим № 4887.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп невідмий), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 960 гривень 50 копійок з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:

Повне рішення складене 20.06.2022.