СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/9729/22

пр. № 2/759/4074/22

15 листопада 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі головуючого - судді Кириленко Т.В.

при секретарі Істоміній О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позову посилаються на те, що зазначена квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить їй на праві власності.

Зазначає, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі до 09.11.2004 року.

У 2006 році відповідач зібрав свої речі та переїхав із зазначеної квартири.

Позивачка зазначає, що відповідач тривалий у зазначеній квартирі не проживає, участі в її утриманні не приймає.

У зв`язку з вищезазначеним, а також враховуючи те, що комунальні платежі нараховуються згідно кількості зареєстрованих у житлі осіб, позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.08.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін (а.с. 15-16).

Позивачка в судовому засіданні 5.10.2022р. позов підтримала. В подальшому просила проводити розгляд справи у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву чи заперечень на позовну заяву не подав, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність відповідно до ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 09.11.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 21.11.2001 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачці (а.с. 9).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомила, що із 1992 року проживає в одному будинку із позивачкою. Після того, як вона з відповідачем розлучилась, той зібрав свої речі та переїхав та із 2006 року в зазначеній квартирі не проживав.

Свідок ОСОБА_4 надав аналогічні покази, підтвердивши, що відповідач із 2006 року не проживав у вказаній квартирі.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки судом встановлено, що сторони не перебувають у шлюбі, відповідач з 2006 року в спірній квартирі не проживає, не цікавиться нею, витрат по її утриманню не несе, проте його реєстрація чинить перешкоди позивачці як власниці квартири, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Кириленко