Справа № 472/398/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" грудня 2022 р. смт.Веселинове
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Кучерявенко С.С.,
присяжних Петрушкова О.Ю.,
при секретарі Чорній О.В.,
представника заявника ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання особи безвісно відсутньою,
12.08.2022 року заявник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою, заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, вказує, що ОСОБА_3 є його дружиною. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_4 .
20 листопада 1996 року він пішов на роботу, а дружина, син та його мати ОСОБА_5 залишилися вдома. При поверненні з роботи мати йому повідомила, що дружина пішла з дому і не повернулась. Весь цей час він намагався знайти дружину, неодноразово звертався до органів міліції (поліції), але позитивного результату це не дало. З того часу жодних відомостей про місце перебування дружини ОСОБА_3 він не має.
ІНФОРМАЦІЯ_3 під час бойових дій в с. Борівське Луганської області загинув його син ОСОБА_4 .
Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 161 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Провівши поховання сина, на виконання вимог вище зазначеної постанови уряду з метою подання відповідної заяви, він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де йому повідомили про те, що таку ж заяву має подати мати ОСОБА_4 , або він має надати докази неможливості подання нею заяви.
У зв`язку з цим 23.06.2022 року він звернувся до Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області з заявою про зникнення ОСОБА_3 , але 24.06.2022 року отримав повідомлення про те, що за результатами розгляду його заяви прийняте рішення про припинення перевірки та роз`яснено процедуру визнання особи безвісно відсутньою у судовому порядку.
Тому просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , безвісно відсутнью.
Представник заявника ОСОБА_1 та заявник ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в тому ж обсязі і з тих же підстав та просять їх задовольнити.
Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили, що дійсно ОСОБА_3 відсутня з за місцем свого проживання. Починаючи з 1996 року вони її жодного разу не бачили і куди вона могла виїхати їм також невідомо.
Враховуючи пояснення заявника, представника заявника, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява ОСОБА_2 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають в шлюбі, зареєстрованому 13 квітня 1991 року Подільською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 13.04.1991 року.
Від шлюбу вони мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що слідує зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 28 червня 1995 року.
ІНФОРМАЦІЯ_3 син позивача ОСОБА_4 загинув під час бойових дій в с. Борівське Луганської області, що підтверджується сповіщенням № 162 від 27.05.2022 р. та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 02.06.2022 року.
Як вбачається з довідки № 2045-08-2022 від 26.08.2022 року, виданої Веселинівською селищною радою Миколаївської області, дані щодо реєстрації місця проживання гр. ОСОБА_3 в картотеці Веселинівської селищної ради відсутні.
Факт про те, що відомостей про місце перебування ОСОБА_3 немає набагато більше року, підтверджується Актом № 74 від 25.07.2022 р., згідно з яким: « ОСОБА_3 , приблизно з 1999 р. не проживає з сім`єю, спільне господарство не вели, місце знаходження не відомо, майна, речей дружини при обстеження немає. З 1999 р. по теперішній час ОСОБА_3 на території Подільської с/о не з`являлася»; Витягом з Реєстру територіальної громади Веселинівської селищної ради № 12 від 22.07.2022 р., згідно з якою за адресою АДРЕСА_1 до 25.05.2022 р. проживали лише позивач ОСОБА_2 та його покійний син ОСОБА_4 .
Показами допитаних судом свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вказана обставина також знайшла своє підтвердження в ході розгляду справи судом.
Відповідно до повідомлення ГУ Пенсійного фонду України в Миколаївській області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на обліку в Головному управлінні, як одержувач пенсії, не перебуває.
Згідно відповіді Управління Державної міграційної служби в Миколаївській області від 06.09.2022 року № 4801.3-2073/48.3-22, за відомостями паперових картотек відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Миколаївській області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрованою/знята з реєстрації місця проживання не значиться.
Згідно відповіді Веселинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 04.09.2022 року за № 23.7-20/113, було проведено перевірку відомостей державної реєстрації актів про смерть ОСОБА_3 за наявним архівним фондом відділу та даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про смерть гр. ОСОБА_3 відсутній.
За нормою ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно вимогам ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідомо, або за місцезнаходження її майна.
Як вбачається з обґрунтування заяви ОСОБА_2 та пояснень в судовому засіданні, оголошення ОСОБА_3 безвісно відсутньою необхідне для отримання одноразової грошової допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 161 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка виплачується сім`ям загиблих осіб згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Згідно зі ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування.
Відповідно до імперативних положень ч. 5 та ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Таким чином, при розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою.
З урахуванням сукупності вищевикладеного та аналізу наявних у справі доказів в сукупності з показаннями допитаних свідків, з огляду на практику Верховного Суду щодо розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою, суд приходить до висновку, що за таких обставин, коли визнання фізичної особи безвісно відсутньою необхідне заявнику для захисту його інтересів, відомості щодо ОСОБА_3 в місці постійного проживання відсутні з 20 листопада 1996 року і місце її перебування (знаходження) невідоме, тому заявлені вимоги слід задовольнити.
За умовами ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року.
Початком безвісної відсутності ОСОБА_3 вважати 20 листопада 1996 року, оскільки ця дата є останніми відомостями відносно зниклої особи та роз`яснити, що згідно ст. 45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.
У відповідності до ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст.ст. ст. 3, 12, 81, 211, 258, 259, 263, 265, 273, 315, 319, 306, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання особи безвісно відсутньою - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженку с. Шахи Дубровецького району Ровенської області, безвісно відсутньою з 20 листопада 1996 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14 грудня 2022 року .

Суддя С.С. Кучерявенко

Присяжні О.Ю. Петрушков

Л.Л. Гончарук