465/7085/21
2-з/465/26/22
У Х В А Л А

судового засідання

02.12.2022 р. м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі

головуючого-судді - Мартинишин М.О.

з участю секретаря - Оверко Я.Б.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові заяву представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Гарасимчука Н.А. про забезпечення позову у цивільній справі №465/7085/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою-

встановив:

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа №465/7085/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Окрім цього, представник позивача по даній справі подав заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам здійснювати підготовчі, будівельні, монтажні, оздоблювальні, ремонтні та інші роботи з будівництва(реконструкції) житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , які здійснюються на земельній ділянці, кадастровий номер :04:003:0149, :04:003:0081, до набрання рішенням у справі законної сили, стверджуючи, що не вжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувсядо суду.

Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_5 від 02.09.2021 року відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

На підставі розпорядження в.о.керівника апарату Турчак М. №53/Р від 22.06.2022 року у зв`язку з увільненням судді ОСОБА_5 від виконання обов`язків з 09.03.2022 року у зв`язків з укладенням контракту про проходження служби у військовому резерві ЗМУ (наказ №44/к від 04.03.2022 року)на виконання рішення зборів суддів №3 від 17.06.2022 року та подання помічника судді Максимович М.М. №62/22 від 21.06.2022 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2022 року справу передано в провадження судді Гладишевої Х.В.

18.11.2022 року ухвалою суду задоволено заяву судді Франківського районного суду м. Львова Гладишевої Х.В. про самовідвід подану в межах розгляду цивільної справи №465/7085/21 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

22.11.2022 року цивільну справу передано судді Мартинишин М.О.на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2022 року.

22.11.2022 року заяву про забезпечення позову переданао судді Мартинишин М.О. на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.11.2022 року.

24.11.2022 року ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О. прийнято дану цивільну справу до свого провадження та здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Відтак, ухвалою від 24.11.2022 року розгляд даної заяви було призначено у судове засідання з викликом сторін(представників сторін).

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги заяви про забезпечення підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним у заяві про забезпечення позову та до письмових пояснень до заяви про забезпечення позову, просив таку задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданнязаявлені вимоги заяви про забезпечення заперечив повністю та зазначив, що нове будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 не здійснювалось, а здійснювалось лише оздоблювані роботи в такому, а тому такі не можуть порушувати будь-яких прав або інтересів позивача. У зв`язку з чим, просив відмовити у задоволенні заяви.

Заслухавши пояснення представника сторін, дослідивши матеріали заяви та додатки до такої, в їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

У постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 року, прийнятій за результатами розгляду справи №6-605цс16, викладено правову позицію, відповідно до якої метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч.2 ст.149 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1 накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У відповідності з роз`ясненнями, викладеними в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Як вбачається із роз`яснень п.6 названої Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»). Необґрунтована затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

У рішенні Конституційного Суду України від 16 червня 2011 року №5-рп/2011 у справі № 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого ст.55 Конституції України.

Крім того, Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

ЄСПЛ у рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 331/3944/18 (провадження № 61-11311св19).

Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

З огляду на вищезазначене, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали позову та заяву про забезпечення позову, оглянувши долучені документи до таких, в їх сукупності та виходячи із обставин справи, враховуючи можливу тривалість розгляду даної справи, беручи до уваги те, що між сторонами виник спір з приводу усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер якої :04:003:0101, за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом знесення самовільно збудованої прибудови до житлового будинку ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, кадастровий номер :04:003:0149, :04:003:0081, виходячи із засад розумності та обґрунтованості вимог представника позивача щодо забезпечення позову, зважаючи на наявність загрози утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а оскільки невжиття заходів забезпечення позову, в даному випадку, може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача за захистом яких він звернувся до суду, а тому суд вважає, що слід забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам здійснювати підготовчі, будівельні, монтажні, оздоблювальні, ремонтні та інші роботи з будівництва(реконструкції) житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , які здійснюються на земельній ділянці, кадастровий номер :04:003:0149, :04:003:0081, до набрання рішенням у справі законної сили.

Разом з тим, даний спосіб забезпечення позову передбачений законом та при обранні способу забезпечення позову судом були враховані інтереси як позивача так і відповідача.

При цьому суд виходив з того, що даний вид забезпечення позову не призведе до обмеження прав сторін, а слугуватимуть заходом запобігання можливих порушень прав позивача. Вжиття такого заходу не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, оскільки спрямовано лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч.3ст.154 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 149-153, 222, 247, 259-261, 353 -355 ЦПК України -

п о с т а н о в и в:

заяву представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Гарасимчука Н.А. про забезпечення позову задовольнити.

Заборони ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам здійснювати підготовчі, будівельні, монтажні, оздоблювальні, ремонтні та інші роботи з будівництва(реконструкції) житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , які здійснюються на земельній ділянці, кадастровий номер :04:003:0149, :04:003:0081, до набрання рішенням у справі законної сили.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання.

Ухвала суду про забезпечення позову може бути пред`явлена до виконання - 02 грудня 2025 року.

Стягувач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 07.12.2022 року.

Суддя: Мартинишин М.О.