Справа № 738/718/22
№ провадження 2/738/247/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 року Менський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого - судді: Савченка О.А.

з участю

секретаря: Лях Н.М.

відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

В С Т А H О В И В:

У вересні 2022 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свій позов мотивує тим, що ОСОБА_4 з метою отримання банківських послуг звернулась до АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 25.05.2006. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, складає договір про надання банківських послуг. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язувалася погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які постійно проживали із спадкодавцем на час її смерті, є спадкоємцями померлої. На виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України позивачем 30.11.2021 була направлена претензія кредитора до Менської районної державної нотаріальної контори, а до спадкоємців ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 21.12.2021 направлено листи-претензії, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій зі сторони відповідачів не було виконано. Станом на дату смерті, заборгованість позичальника перед банком становить 10 301 грн. 37 коп., яку просить стягнути з відповідачів в примусовому порядку та стягнути понесені судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій просить дану справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі у судовому засіданні позовних вимог не визнали, посилаючись на те, що вони не отримували ніякої спадщини після померлої ОСОБА_4 . Проти задоволення позову заперечують.

Після перерви відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотання про розгляд справи тільки з його участю до суду не подавав.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість закінчення розгляду справи без участі представника позивача та відповідача ОСОБА_3 на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вiдповiдно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст.ст. 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась.

Судом встановлено, що 25.05.2006 року між банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 2500 грн. на картковий рахунок, що підтверджується копією заяви (а.с.35).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.56).

Банк зазначає, що у зв`язку з порушенням позичальником зобов`язання, у останньої виникла заборгованість перед банком, яка станом на день її смерті обрахована банком у розмірі 10 301 грн. 37 коп.

Кредитні правовідносини, які виникли між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 допускають правонаступництво.

15.12.2021за вих. № SAMDN8830, позивачем був направлений листи-претензії кредитора до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , згідно з якими позивач пред`явив їм свої вимоги, але до цього часу відповідачем ніяких дій не було вчинено (а.с.61-63).

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора.

Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України позивач заявив вимоги до спадкоємців.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст.608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року №640/6274/16-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Разом з тим, за змістом положень ст. 1282 ЦК України задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Для всіх спадкоємців, як за законом, так і за заповітом, існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця. За наявності декількох спадкоємців настає частковий обов`язок виконання зобов`язань: кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, кредитор спадкодавця може пред`явити вимоги до будь-якого спадкоємця, але обсяг виконання боргового зобов`язання спадкоємцем не може перевищувати дійсної вартості отриманої ним спадщини і розміру боргів, що пропорційно припадають на його частку.

Як слідує з матеріалів спадкової справи № 53/2021 заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , спадкоємцями першої черги за законом на спадкове майно після її смерті є відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

При цьому, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , являючись спадкоємцями першої черги за законом на спадкове майно, в установлений законом строк подали заяви про відмову від прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 .

Разом з тим, ОСОБА_1 , подавши заяву про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_4 , не отримував свідоцтва про право на спадщину на жодне спадкове майно. Інформації про наявність у спадкодавця будь - якого спадкового майна матеріали спадкової справи не містять (а.с.105-112).

Представник позивача у позовній заяві як на підставу задоволення позову посилається на те, що відповідачі постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину, і повинні нести цивільно-правову відповідальність за борги спадкодавця.

Позивач також не надав суду доказів, яке саме майно прийняли у спадок відповідачі та яка його вартість, що унеможливлює стягнення з них заявлених позивачем грошових коштів.

Посилання позивача на те, що відповідачі були зареєстровані за однією адресою разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час її смерті, не можуть бути підставою для задоволення позову банку, оскільки не доводять факту належності відповідачів до кола спадкоємців та отримання ними будь - якого спадкового майна після померлої ОСОБА_4 .

Виходячи із встановлених обставин справи та наданих сторонами доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, оцінених судом в сукупності згідно приписів процесуального закону, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позову.

Згідно з положеннями ст.141 ЦПК України судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то судові витрати покладаються на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 608, 1054, 1218-1219, 1268-1270, 1273, 1296 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263- 265, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В:

В позові Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 20 грудня 2022 року.

Суддя: О.А. Савченко