Справа № 466/7973/21
Провадження № 2/466/512/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Семків Х.І.,

справа 466/7973/21,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Лілії Володимирівни, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про скасування договору дарування,

в с т а н о в и в:

01.09.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, яку 28.09.2022 уточнив до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Лілії Володимирівни та просить суд:

- підтвердити факт порушення законодавства при здійсненні нотаріальних дій нотаріусом Амбросійчук Лілею Володимирівною норм моралі та етики нотаріуса при здійсненні нотаріальних дій та порушення ст. 49 Закону України «Про нотаріат»;

- скасувати договір дарування серії №692 від 30.03.2021;

- стягнути з приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Лілії Володимирівни 2000 гривень моральної шкоди та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.08.2021 до нього звернулася ОСОБА_2 щодо продажу квартири і показала йому договір дарування на 1/2 квартири, яка належала його синові ОСОБА_4 . Вважає, що він як співвласник згідно ч.1 ст.362 ЦПК України має переважне право на купівлю відчужуваного майна, його повинні письмово повідомити про намір. Вважає, що нотаріус Амбросійчук Л.В не мала права укладати договір дарування, оскільки нею порушені всі норми права і моралі. Просить скасувати договір дарування.

24.11.2021 приватним нотаріусом подано відзив на позовну заяву у якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки приватний нотаріус не може бути відповідачем у даній категорії справи.

16.12.2021 ОСОБА_1 подав письмову відповідь на відзив на позовну заяву в якій просить відхилити відзив, а позовну заяву задовольнити.

Ухвалою від 16.09.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

27.09.2022 позивач скерував на адресу суду заяву на виконання вимог ухвали від 16.09.2022 та просить суд витребувати у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Лілії Володимирівни договір дарування від 30.03.2021.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень, то таку вимогу просить не розглядати.

Ухвалою від 04.10.2022 прийнято до розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Лілії Володимирівни, третя особа ОСОБА_3 про скасування договору дарування. Залучено ОСОБА_2 / АДРЕСА_1 / третьою особою без самостійних вимог у даній справі.

Цією ж ухвалою витребувано в приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Лілії Володимирівни / АДРЕСА_2 / належним чином завірену копію договору дарування 1/2 частки квартири АДРЕСА_3 від 30.03.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 692.

21.10.2022 від приватного нотаріусу Амбросійчук Л.В. на адресу надійшов належно завірена копія договору дарування 1/2 частки квартири АДРЕСА_3 від 30.03.2021.

Представник відповідача приватного нотаріуса адвокат Дяків В.Б. 24.11.2021 подав відзив на позовну заяву, зазначивши, що приватний нотаріус не може бути відповідачем у справі, т.я. він не був стороною договору. Просив відмовити у задоволенні вимог.

Ухвалою від 25.10.2022 суд позовну вимогу про стягнення з приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Лілії Володимирівни моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень залишив без розгляду. Закрив підготовче провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Лілії Володимирівни, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про скасування договору дарування та призначив справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання 12.12.2022 позивач повторно не прибув, причин неприбуття суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання не подавав.

Представник відповідача приватного нотаріуса адвокат Дяків В.Б. 24.11.2021 подав заяву у якій просить здійснювати розгляд справи у відсутності відповідача та представника.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 в судове засідання повторно не прибула, причин неприбуття не повідомила.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 в судове засідання повторно не прибула, причин неприбуття не повідомила.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить такого.

Суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_3 .

13.03.2021 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. посвідчено договір дарування 1/2 частки квартири. За вказаним договором ОСОБА_4 подарував, а ОСОБА_2 прийняла в дар 1/2 частку квартири АДРЕСА_3 /арк.спр.118/. Право власності ОСОБА_5 на 1/2 частку квартири підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою 16.12.2019 року за реєстровим № 2-869, державна реєстрація права власності в Державному реєстріречових прав на нерухоме майно проведена державним реєстратором - державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Ярошенко Ж.С. 16.12.2019 номер запису про право власності :34655038, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01. Квартира складається з 3-х житлових кімнат та кухні. Загальна площа квартири становить 60,4 кв.м.,житлова 35,0 кв.м., комора в підвалі площею 1,0 кв.м.

Позивач не погоджується з даним договором, а тому оспорює його.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Згідно статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною першою статті 1 Закону встановлено, що нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Частиною другою статті 1 Закону передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Тобто, відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року в справі N 761/26815/17 (провадження N 61-16353сво18) зроблено висновок, що "недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим".

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, при вирішенні справ, які стосуються оспорювання прав і обов`язків сторін, набутих на підставі вчинених нотаріальних дій посвідчення договорів, угод, довіреностей, які є видом правочинів, згідно ст. 202 ЦК України (крім справ за скаргами на нотаріальні дії чи відмову у їх вчиненні), нотаріуси в розумінні ст. 48, 49 ЦПК України не є особами, прав і обов`язків, яких стосується спір сторін, оскільки відсутня їх заінтересованість у результатах вирішення справи судом і реалізації ухваленого в ній рішення. Про це свідчить і правовий висновок в ухвалі Верховного Суду України від 05 грудня 2007 року у справі № 6-16344св07.

У п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що особами які беруть участь у справі про визнання правочинів недійсними, є насамперед сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину посиланням на неправомірні дії нотаріуса.

Позивач в позовній заяві не обґрунтовує недійсність правочинів неправомірними діями приватного нотаріуса. Враховуючи вищевикладене, позивачем до позову не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 523/9076/16-ц (провадження N 14-61цс18) зроблено висновок, що "пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження".

Враховуючи викладене, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов до переконання про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Лілії Володимирівни, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про скасування договору дарування 1/2 частки квартири АДРЕСА_3 серії №692 від 30.03.2021 - відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_4

Відповідач: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Лілія Володимирівна, місцезнаходження: м. Львів, вул.Куліша, 41/4

Третя ососба: ОСОБА_2 АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_3 , АДРЕСА_5 .

Повний текст судового рішення виготовлений 19.12.2022 року.

Суддя П. С. Невойт