Справа № 638/7038/22
Провадження № 2-з/638/141/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Семіряд І.В.

за участю секретаря Межирицької В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

07.12.2022 в провадження суду надійшла зазначена заява про забезпечення позову, яка обґрунтована тим, що ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль Тойота, державний номер НОМЕР_1 . На усну пропозицію ОСОБА_2 про продаж транспортного засобу за 14 000 доларів США з відстрочкою платежу на сім місяців надав усну згоду. Приблизно 24.01.2022 ОСОБА_1 передав транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію та ключі від нього ОСОБА_2 , який пообіцяв розрахуватись за автомобіль в установлені терміни. На момент звернення до суду ОСОБА_1 стало відомо, що його автомобіль знаходиться у користуванні у невідомої особи у м. Одеса, при цьому ОСОБА_2 , не має бажання повертати кошти за транспортний засіб. Заходи досудового врегулювання спору виявились не ефективними, оскільки відповідач ухиляється від спілкування з позивачем, що унеможливлює з його боку вирішити питання у позасудовому порядку, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з відповідним позовом. У зв`язку з чим ОСОБА_1 просить забезпечити позов шляхом оголошення у розшук транспортного засобу Тойта, державний номер НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключі від автомобілю, для повернення їх у власність ОСОБА_1 , передавши зазначені речі на відповідальне зберігання власнику або ОСОБА_3 .

Заяву про забезпечення позову подано з дотриманням порядку, встановленого п. 2 ч.1 ст.152 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття комплексу заходів цивільного процесуального характеру, направлених на припинення дій, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Вжиття цих заходів має гарантувати реалізацію позовних вимог у разі задоволення позову і застосовуються лише до позовів про визнання та про присудження.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Тобто, забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про витребування рухомого майна з чужого незаконного володіння.

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що автмообіль Тойота на праві власності належить ОСОБА_1 .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову заявник не надає жодного доказу того, що автомобіль Тойта перебуває не у його володінні.

Окрім того, в цивільному процесуальному законодавстві відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 149-150 ЦПК України застосувати розшук майна, як спосіб забезпечення позову.

Отже, суд приходить до висновку, що встановлення оголошення розшуку майна, як вид забезпечення позову, не може бути застосовано до відповідача, оскільки такий вид обмеження права, може бути застосований лише до боржника на стадії виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 150-153, 157, 260-261, 353, 354, ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення його відповідної ухвали.

Суддя: І.В. Семіряд