Справа № 523/2005/13- ц
Провадження №2/523/108/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2022 р.Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Бузовського В.В.,

при секретарі Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №16, в м. Одесі, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту, -

встановив:

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути з відповідачів суму боргу за договором кредиту в розмірі 11 012,28 грн. В обґрунтування вимог представник позивача АТ «Ощадбанк» посилався на те, що 21.05.2007 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_4 , було укладено договір кредиту, відповідно до якого, вона отримала споживчий кредит в сумі 20 000 грн. Строк дії договору встановлено до 21.05.2010 року. В забезпечення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором поручителем виступили ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , які взяли на себе солідарну відповідальність перед банком за невиконання або неналежне виконання боржником грошового зобов`язання. ОСОБА_1 , припинила виконання грошового зобов`язання, боржнику надсилалися претензії, щодо неприпустимості ухилення від виконання грошового зобов`язання. У зв`язку із виникненням заборгованості АТ «Ощадбанк» звернувся до суду про стягнення боргу та було ухвалено рішення про стягнення суми боргу. У зв`язку із тим, що відповідач не виконав рішення суду від 18.08.2011 року про стягнення боргу, а наявність рішення не припиняє кредитні відносини, виникла заборгованість, яка станом на 29.12.2012 року складає 11 012,28 грн грн. Таким чином, посилаючись на умови договору кредиту позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму боргу та штрафні санкції.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 173).

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином (а.с.170,171172), про причини неявки суду не повідомили. Відповідачка ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в якої просила застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову (а.с.159).

Рішення ухвалено за відсутності учасників справи.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що 21.05.2007 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_5 було укладено договір кредиту № 1520-н (а.с.7).

Відповідно до договору кредиту ОСОБА_5 , отримала споживчий кредит в сумі 20 000,00 грн, з наданням графіку погашення кредиту та сплати відсотків за користування ним.

Поручителями за договором поруки виступили ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , які взяли на себе солідарну відповідальність із позичальником перед банком за невиконання або неналежне виконання боржником грошового зобов`язання уклавши окремі договори поруки (а.с. 10, 12).

Строк дії договору кредиту, встановлено до 21.05.2010 року.

ОСОБА_5 , 24 березня 2008 року змінила прізвище на ОСОБА_6 (а.с. 24).

ОСОБА_1 , належним чином не виконувала грошове зобов`язання не сплачувала борг за кредитом та відсотки за користування ним.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.08.2011 року з відповідачів було стягнуто суму боргу в розмірі 43 049,65 грн (а.с. 15-16). Рішення суду до наступного часу не виконано, та з урахуванням того, що наявність судового рішення не припиняє кредитні правовідносини, виник борг, який станом на 29.12.2012 року складає 11 012,28 грн в тому числі: проценти за користування кредитом за період з 16.03.2011 року по 03.01.2013 року 7 429,86 грн, пеня за період з 18.04.2011 року по 03.01.2013 року 3 582,42 грн.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Про правові наслідки порушення зобов`язання боржником йдеться також у частині першій статті 611, частині другій - четвертій статті 612 ЦК України, частині першій, другій статті 220 ГК України, які передбачають відповідальність боржника.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 не виконала прийняті на себе кредитні зобов`язання, отримані грошові кошти не повернула, що вказує на обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з неї пені та відсотків за користування кредитом у розмірі 11 012,28 грн.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 в частині застосування норм закону щодо позовної давності, суд виходять з наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа, а щодо повернення кредиту в повному обсязі з настанням кінцевого строку повернення кредиту.

Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто строку виконання зобов`язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Таким чином, пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Як було встановлено судом та зазначено вище в цьому рішенні, у зв`язку з порушенням боржником виконання зобов`язання за кредитним договором Банк використав право достроково вимагати з позичальника повернення заборгованості за кредитним договором, що знайшло своє підтвердження у направленні до ОСОБА_1 досудової вимоги від 07.02.2008 р. про повернення кредиту в цілому в строк до 29.02.2008р. (а.с.176).

Отже, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом Банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами Банку про негайне повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня невиконання такої вимоги, тобто з 01.03.2008р. та закінчився 01.03.2011р. Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 18 серпня 2011 року, позовну заяву ВАТ «Державний ощадний банк України`в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України`в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №1520-н від 21 травня 2007 року в сумі 43 049 грн. 65 коп., що складається з: заборгованість за кредитом 18 370 грн. 79 коп., заборгованість за відсотками 13 796 грн. 69 коп., заборгованість за пенею по кредиту 6 289 грн. 89 коп., заборгованість за пенею по відсоткам 4 592 грн. 28 коп. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України`в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк`с удовий збір в розмірі 430 грн. 49 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

З даним позовом щодо стягнення пені та відсотків за користування кредитом Банк звернувся до суду лише 06.02.2013 р., тобто з пропуском строку позовної давності.

Отже, встановлені судом обставини вказують на те, що позивачем було пропущено строк позовної давності на звернення до суду з даними позовними вимогами. На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що у задоволені позовних вимог пред`явлених до ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі в зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Щодо позовних вимог пред`явлених до поручителів, суд виходить з наступного.

Пунктом 4.1., 4.2 договору поруки було визначено, що порука припиняється, з припиненням забезпеченого нею зобов`язання за кредитним договором; якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язань по кредитному договору не пред`явить вимогу до поручителя.

Згідно п.2.5. договору поруки поручитель зобов`язується протягом 5-ти календарних днів з моменту отримання повідомлення банку, виплатити несплачену боржником суму.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Судом встановлено про те, що Банк не пред`явив протягом одного року вимог до поручителя про виконання зобов`язання. Відтак, слід дійти висновку, що зобов`язання за договором поруки від 21.05.2007р. припинилося в силу частини четвертої статті 559 ЦК. В зв`язку з чим, правових підстав для покладання обов`язку на ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як на поручителів, щодо повернення пені та відсотків за користування кредитом по кредитному договору в судовому порядку не має.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 259, 263-265, 268, 279, 353,354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В позові Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (65125 м. Одеса, вул. Базарна, 17, р/р НОМЕР_1 в ФООУ ВАТ «Ощадбанк», МФО 328845, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) про стягнення боргу за договором кредиту відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12.12.2022 року.

Суддя: