ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,

при секретарі - Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 05 грудня 2019 року прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської обласної прокуратури прийнято постанову про закриття кримінального провадження № 0001878 від 03.07.2013 року відносно нього, як підозрюваного за ч.2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Проте, про підозру йому було повідомлено 23.04.2014, а тому він незаконно перебував під слідством на протязі 67 місяців. Внаслідок довготривалого правового вирішення такої проблеми відбулася його ізольованість від активного суспільного життя, від повноцінних соціальних контактів, від можливості оволодіти професійним досвідом і налагодженням особистого життя. Внаслідок допущених порушень зі сторони правоохоронних органів в його житті виникли значні перешкоди можливостям активної та повноцінної життєдіяльності, якими були обумовлені тривалі негативні зміни психоемоційної та соціальної сфер існування, в результаті чого йому були спричинені інтенсивні негативні переживання та моральні страждання. Таким чином оцінює спричинену йому моральну шкоду у розмірі 750 000 грн., яку і просив стягнути з Державного бюджету України на свою користь.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 435 500 (чотириста тридцять п`ять тисяч п`ятсот) грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 03 липня 2013 року слідчим відділом Дніпропетровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань під номером 0001878 були внесені відомості щодо злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

23 квітня 2014 року слідчим СВ Дніпропетровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області лейтенантом міліції Сутула Ю.А. за погодженням із заступником прокурора Дніпропетровського району Ключко М.Л. ОСОБА_1 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України.

05 грудня 2019 року прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської обласної прокуратури прийнято постанову про закриття кримінального провадження № 0001878 від 03.07.2013 року відносно підозрюваного ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 незаконно перебував під слідством 67 місяців.

Задовольняючи частково позовні вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції правильно виходив з обсягу заподіяної шкоди позивачеві, глибину та тривалість моральних страждань, перебування позивача протягом тривалого часу під слідством, що призвело до порушення його нормальних життєвих зв`язків та, з урахуванням засад розумності та справедливості, врахував ступінь приниження честі, гідності позивача внаслідок незаконного кримінального переслідування, дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд правильно виходив із встановлених обставин справи, характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач внаслідок незаконних дій органів досудового слідства та незаконного перебування під слідством та дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення вимог ОСОБА_1 та стягнення моральної шкоди у розмірі 435 500 грн. (67 місяців * 6500 грн. мінімальна заробітна плата станом на 01.12.2021).

Доводи апеляційної скарги Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про те, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди позивачу спростовуються встановленими матеріалами справи обставинами щодо незаконного перебування позивача під слідством тривалий час.

Так, відповідно до статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За правилами пункту 2 частини другої статті 1167 ЦК України, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт, то моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Згідно з частинами першою та другою статті 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок, зокрема, незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадянина.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Посилання апеляційної скарги Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на те, що судом першої інстанції не вірно розраховано розмір моральної шкоди, який є завищеним на їх думку, є безпідставними, з огляду на наступне.

Згідно з частинами другою, третьою статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» розмір відшкодування моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Викладене дає підстави для висновку, що у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні до мінімального розміру заробітної плати, суд при вирішенні питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати, що є чинним на час розгляду справи, при цьому визначений законом розмір відшкодування є тим мінімальним розміром, що гарантований державою, а суд, враховуючи обставини конкретної справи, вправі застосувати й більший розмір відшкодування.

Оскільки мінімальна заробітна плата станом на 01.12.2021 становила 6 500 грн., а також з урахуванням тривалості перебування позивача під слідством на протязі 67 місяців, що призвело до порушення його нормальних життєвих зв`язків, з урахуванням ступеня приниження честі, гідності позивача внаслідок незаконного кримінального переслідування, апеляційний суд вважає, що стягнення моральної шкоди у розмірі 435 500 грн. відповідає принципу розумності, виваженості і справедливості.

Інші доводи апеляційної скарги Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позову та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида

І.Ю. Ткаченко