Справа №443/1059/22
Провадження №2/443/647/22
РІШЕННЯ

іменем України

08 грудня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

провів у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Жидачеві розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: територіальна громада села Городищенське в особі Ходорівської міської ради Львівської області про встановлення фактів родинних відносин та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

за участю:

представника позивачки адвоката Яременка І.О.

встановив:

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Яременко І.О. звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була рідною сестрою ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Городищенське Жидачівського району Львівської області; встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 був рідним сином ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьк Волинської області; визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , право на земельну частку (пай) на території Отиневицької сільської ради, площею 1,88 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №014475 від 12.09.1996, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 03.07.1996 №425 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за №375; визнати за ОСОБА_1 , право на земельну частку (пай) на території Отиневицької сільської ради, площею 1,88 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №014472 від 12.09.1996, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 03.07.1996 № 425 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за №374.

Обґрунтування позовних вимог

В обґрунтування позовної заяви представник позивачки покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла рідна сестра бабусі позивачки по батьковій лінії ОСОБА_4 , після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Отиневицької сільської ради, площею 1,88 умовних кадастрових гектари, належне померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №014475 від 12.09.1996. ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована до дня смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Городищенське Жидачівського району Львівської області. До дня смерті і на день смерті разом із нею проживала сестра - ОСОБА_3 . У виконкомі Отиневицької сільської ради від ОСОБА_4 заповіт не посвідчувався. ОСОБА_3 вступила в управління спадковим майном та займалася похороном сестри ОСОБА_4 . ОСОБА_4 була одинокою, власної сім`ї не мала, а тому на час її смерті єдиним спадкоємцем була її рідна сестра - ОСОБА_3 . Оскільки ОСОБА_3 проживала із ОСОБА_4 на час її смерті, не заявляла про відмову від спадщини, то фактично її прийняла, однак юридично не оформила спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки по батьковій лінії ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Отиневицької сільської ради, площею 1,88 умовних кадастрових гектари, належне померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №014472 від 12.09.1996, а також право на земельну частку (пай) на території Отиневицької сільської ради, площею 1,88 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №014475 від 12.09.1996, що вона фактично успадкувала після смерті своєї сестри ОСОБА_4 , однак юридично не оформила своїх спадкових прав. ОСОБА_3 дійсно проживала та була зареєстрована до дня смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Городищенське Жидачівського району Львівської області. До дня смерті і на день смерті разом із нею проживав син - ОСОБА_5 . У виконкомі Отиневицької сільської ради від ОСОБА_3 посвідчувався заповіт. Із змісту заповіту від 20.11.2000, вбачається, що ОСОБА_3 заповіла своєму синові ОСОБА_5 земельну частку (пай), згідно сертифікату серії ЛВ №014472 від 12.09.1996. ОСОБА_5 проживав разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 на час її смерті, займався її похоронами та вступив у володіння спадковим майном, а тому вважався таким що прийняв спадщину, проте юридично не оформив своїх спадкових прав. Оскільки не все спадкове майно охоплено заповітом, то частину спадщини, а саме право на земельну частку (пай) на території Отиневицької сільської ради, площею 1,88 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №014472 від 12.09.1996, ОСОБА_5 фактично успадкував за заповітом, а іншу частину, а саме право на земельну частку (пай) на території Отиневицької сільської ради, площею 1,88 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №014475 від 12.09.1996, фактично успадкував за законом. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивачки ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Отиневицької сільської ради, площею 1,88 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №014472 від 12.09.1996 року, а також право на земельну частку (пай) на території Отиневицької сільської ради, площею 1,88 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №014475 від 12.09.1996, що ОСОБА_5 фактично успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_3 , однак юридично не оформив своїх спадкових прав. ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповіту не залишав, а тому спадкування відбулося за законом. На момент смерті ОСОБА_5 разом з ним проживала його дочка ОСОБА_1 . Окрім позивачки, спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , була його дружина ОСОБА_2 , однак вона спадщину не прийняла та на неї не претендує. Згодом позивачка вирішила юридично оформити спадщину, а тому 01.08.2022 звернулася до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Валянської Н.П. із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого батька ОСОБА_5 , внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу №32/2022. 07.09.2022 нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5 , через відсутність доказів родинних відносин між спадкодавцями ОСОБА_5 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті матері ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті сестри ОСОБА_4 , а також через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме Сертифікатів на право на середню земельну частку (пай). Вважаючи, що її спадкові права порушено, позивачка звернулася із даним позовом до суду із вимогами про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , факту родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а також вимогою про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Процесуальні рішення, постановлені по справі

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 14.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 31.10.2022 /а.с.34-35/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 31.10.2022, витребувано матеріали спадкової справи та підготовче засідання відкладено 17.11.2022 /а.с.52-53/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 17.11.2022 підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду на 08.12.2022 /а.с.89-90/.

Розгляд справи по суті відбувся 08.12.2022 за участю представника позивачки.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

В судовому засіданні 08.12.2022 представник позивачки заявлені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, покликаючись на підстави викладені у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій розгляд справи просить проводити без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивачки.

Представник третьої особи територіальної громади села Городищенське в особі Ходорівської міської ради Львівської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій розгляд справи просить здійснювати за його відсутності, також просить розглянути дану справу та винести рішення за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була рідною сестрою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Городищенське Жидачівського району Львівської області, а також те, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , був рідним сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьк Волинської області.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Частинами 1 та 4 статті 206 ЦПК встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач-визнати позовна будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 05.10.1971, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Луцьк Волинської області, а її батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_2 /а.с.12/.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 20.05.1995, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 20.05.1995 у Відділі РАГСУ Луцького міськвиконкому уклали шлюб та після одруження дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_9 /а.с.13/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 15.05.2001, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Городищенське Жидачівського району Львівської області, у віці 74 роки, про що зроблено відповідний актовий запис №21 /а.с.14/.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Ходорівської міської ради № 173 від 27.06.2022 ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована до дня смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Городищенське Жидачівського району Львівської області. До дня смерті і на день смерті разом із нею проживала сестра - ОСОБА_3 . У виконкомі Отиневицької сільської ради від ОСОБА_4 заповіт не посвідчувався. ОСОБА_3 вступила в управління спадковим майном та займалася похороном сестри ОСОБА_4 /а.с.15/.

Згідно витягу із книги реєстрації сертифікатів на право на середню земельну частку (пай) по Отиневицькій сільській раді зареєстровано сертифікат на ім`я ОСОБА_4 Серія ЛВ №014475 від 12.09.1996. Площа земельної ділянки 1,88 умовних кадастрових га. Підстава для реєстрації розпорядження голови Жидачівської РДА від 03.07.1996 за № 425 /а.с.16/.

Відповідно до витягу зі спадкового реєстру від 13.07.2022 №69453864, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася /а. с.18/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 05.01.2002, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьк Волинської області у віці 86 років, про що зроблено відповідний актовий запис №41 /а.с.19/.

Згідно довідки виконавчого комітету Ходорівської міської ради № 172 від 27.06.2022 ОСОБА_3 дійсно проживала та була зареєстрована до дня смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Городищенське Жидачівського району Львівської області. До дня смерті і на день смерті разом із нею проживав син - ОСОБА_5 . У виконкомі Отиневицької сільської ради від ОСОБА_3 посвідчувався заповіт /а.с.20/.

Відповідно до заповіту від 20.11.2000, ОСОБА_3 заповіла своєму синові ОСОБА_5 земельну частку (пай), згідно сертифікату серії ЛВ №014472 від 12.09.1996 /а.с.21/.

Згідно витягу із книги реєстрації сертифікатів на право на середню земельну частку (пай) по Отиневицькій сільській раді зареєстровано сертифікат на ім`я ОСОБА_3 серія ЛВ №014472 від 12.09.1996. Площа земельної ділянки 1,88 умовних кадастрових га. Підстава для реєстрації розпорядження голови Жидачівської РДА від 03.07.1996 за № 425 /а.с.22/.

Відповідно до витягу зі спадкового реєстру від 13.07.2022 №69453781, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася /а. с.24/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 від 14.02.2020, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Луцьк Волинської області у віці 74 роки, про що зроблено відповідний актовий запис №282 /а.с.25/.

Згідно заяви про прийняття спадщини від 01.08.2022 ОСОБА_1 просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, після смерті батька ОСОБА_5 /а.с.58/.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Валянської Т.П. від 07.09.2022, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5 , через відсутність доказів родинних відносин між спадкодавцями ОСОБА_5 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті матері ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті сестри ОСОБА_4 , а також через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме Сертифікатів на право на середню земельну частку (пай) /а.с.26/.

При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше.

Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом.

Стаття 529 ЦК УРСР 1963 року визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Стаття 530 ЦК УРСР 1963 року визначає, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ч.1 ст.534 ЦК УРСР 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно ст.537 ЦК УРСР 1963 року, частина майна, що залишилась незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу. До числа цих спадкоємців входять і ті спадкоємці за законом, яким інша частина майна була залишена за заповітом, якщо в заповіті не передбачено інше.

Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963 року, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи

Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, а також поясненнями свідків, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають.

З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була рідною сестрою ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Городищенське Жидачівського району Львівської області та те, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 був рідним сином ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьк Волинської області.

Встановлення факту родинних відносин має для позивачки юридичне значення, оскільки дає їй можливість для реалізації свого права щодо оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_5 .

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 успадкувала після смерті сестри ОСОБА_4 спірну земельну ділянку, однак юридично її не оформила, а ОСОБА_5 у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , однак юридично не оформив спадкових прав.

Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець ОСОБА_5 за життя набув або володів спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право на спадкове майно не має можливості, відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає заяву обґрунтованою, підставною і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 4,5,12,13,81,259,263-265,268, 315 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: територіальна громада села Городищенське в особі Ходорівської міської ради Львівської області про встановлення фактів родинних відносин та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була рідною сестрою ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Городищенське Жидачівського району Львівської області.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 був рідним сином ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьк Волинської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на земельну частку (пай) на території Отиневицької сільської ради, площею 1,88 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №014472 від 12.09.1996, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 03.07.1996 № 425 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Отиневицькій сільській раді за №374 та право на земельну частку (пай) на території Отиневицької сільської ради, площею 1,88 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №014475 від 12.09.1996, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 03.07.1996 №425 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Отиневицькій сільській раді за №375.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19.12.2022.

Суддя Р.Г. Равлінко