Справа № 282/746/22
Провадження № 2/282/153/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року

смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Носача В.М.,

за участю секретаря судового засідання Поварчук Н.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі по тексту також - відповідач), в якому вказує, що 01 серпня 1998 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . Шлюб зареєстровано Громадською сільською радою Любарського району Житомирської області.

За час спільного проживання у них народились діти: донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, та син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на даний час є повнолітнім.

Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів між ними, різні погляди на життя, проживають окремо понад 2 роки.

Позивач вказує, що їх шлюб в даний час носить лише формальний характер, примирення між ними не можливе, а тому просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 .

Позивач також просить неповнолітню ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити для проживання з нею.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, у своїй позовній заяві просить справу розглядати без її участі.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги визнає в повній мірі.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 01 серпня 1998 року Громадською сільською радою Любарського району Житомирської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про що складено відповідний актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище " ОСОБА_5 ".

Від шлюбу у позивача та відповідача народилися діти: донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на даний час є повнолітнім.

Як вбачається із свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 змінила ім`я на " ОСОБА_7 ", про що складено відповідний актовий запис №4 від 26.05.2020.

Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно з частиною третьою статті 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, суд, керуючись п.4 ст.206 ЦПК України, дійшов висновку, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Що стосується позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відтак, враховуючи те, що на час розгляду справи дитина ОСОБА_3 досягла п`ятнадцяти років, місце її проживання визначається нею самою, а тому в даній частині позовних вимог позов не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 992,40 грн.

Керуючись статтями 24, 104, 105, 110, 112-115, 160 Сімейного кодексу України та статтями 4, 12, 13 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 189-200, 211, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_4 , про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 01 серпня 1998 року Громадською сільською радою Любарського району, Житомирської області, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 , - розірвати.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_4 , витрати у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя В.М. Носач