Справа № 161/2155/22
Провадження № 2/161/1850/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 червня 2022 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гриня О. М.,

за участю секретаря судового засідання Остимчук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000682 від 15 березня 2021 року встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України. Потерпілим у вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_2 , який проходив лікування в КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради. Розмір витрат на лікування потерпілого ОСОБА_2 складає 7 146,87 гривень.

На підставі наведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради 7 146,87 гривень витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення.

Ухвалою судді від 15 березня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов.

Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак подав суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Установлено, що ОСОБА_1 24 березня 2022 року отримав копію ухвали про відкриття провадження в цій справі, копію позовної заяви з додатками, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції. З наведеного слідує, що відповідачу відомо про наявність на розгляді в Луцькому міськрайонному суді цієї справи. В подальшому суд вживав усі доступні способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, але вони результатів не дали.

Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд установив, що ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 травня 2021 року клопотання потерпілого ОСОБА_2 задоволено, кримінальне провадження №0000682 від 15 березня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КК України (а. с. 4).

З вищевказаної ухвали слідує, що ОСОБА_1 обвинувачувався у тому, що він 13 березня 2021 року, приблизно о 03 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , поблизу магазину «Duncan», на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, наніс кулаком своєї правої руки ОСОБА_2 один удар в обличчя в область щелепи зліва, чим спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи в ділянці 8-го зуба зліва, синець на шкірі в проекції горизонтальної гілки нижньої щелепи зліва. Відповідно до висновку експерта №176 від 22 березня 2021 року за ступенем тяжкості перелом нижньої щелепи відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше 21-ї доби, синець за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (а. с.4).

У зв`язку з вчиненням вищевказаного кримінального правопорушення та внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради у стоматологічному відділенні з 15 березня 2021 року по 18 березня 2021 року (3 ліжко-дня). Розмір витрат на лікування ОСОБА_2 становить 7 146,87 гривень, що підтверджується довідкою-розрахунком КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради №1.10/176 від 27 січня 2022 року (а. с. 5).

У відповідності до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року (далі - Порядок), сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат па його лікування на день.

Згідно з п. 3 вказаного Порядку - у разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовами вказаних юридичних осіб.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови «Про відшкодування витрат па стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину па стаціонарному лікування визначається па підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться, виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

Як вбачається з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України у п. 3 Постанови «Про відшкодування витрат па стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постановлено ухвалу, лише в питаннях, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи, що між діями відповідача ОСОБА_1 , який спричинив середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , та перебуванням його на стаціонарному лікуванні існує причинний зв`язок, а також те, що кримінальне провадження закрито з нереабілітуючих підстав, суд прийшов до переконання, що відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Суд враховує розрахунок витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_4 на суму 7 146,87 гривень, оскільки такий розрахунок проведено позивачем у відповідності до Порядку.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовпідлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 12, 81, 141, 263-265, 280, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради 7 146 (сім тисяч сто сорок шість) гривень 87 копійок витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради судові витрати в розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят однієї) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Комунальне підприємство «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради (місцезнаходження: 43005, м. Луцьк, пр. Грушевського, 21; код в );

Відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; паспорт НОМЕР_1 ).

Дата складення повного заочного рішення - 22 червня 2022 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду О. М. Гринь