Справа № 191/500/22
Провадження № 2/191/174/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря Яришевої Н.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

22.02.2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання, як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. В позові ОСОБА_1 зазначила, що з відповідача, на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області, було стягнуто на її утримання аліменти до досягнення ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття у твердій грошовій сумі 2300 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 01 вересня 2021 року ОСОБА_1 зарахована на перший курс Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (юридичний факультет) на контрактній основі, без забезпечення стипендією. Згідно договору №95 п/д 21 від 13.08.2021 року вартість її навчання з 01.09.2021 року до 30.06.2025 ро складає 114000 грн., тобто 28500 грн. за кожен рік. У зв`язку із денною формою навчання, ОСОБА_1 не має можливості працювати, тому її утримання забезпечує мати ОСОБА_3 . Позивач, проживаючи у м. Синельникове Дніпропетровської області, вимушена користуватися послугами маршрутного таксі, оскільки відстань до місця навчання складає більше 50 км. Крім того, ОСОБА_1 зазначає про те, що має хронічне захворювання, для лікування якого потребує грошових коштів. Так, з 12.07.2021 року до 21.07.2021 року та з 10.01.2021 року до 21.01.2021 року вона знаходилась на стаціонарному лікування з діагнозом: демієлінізуючі хвороби центральної нервової системи, розсіяний енцифаломієліт, виражений церебрастенічний синдром, і нею було витрачено 6719 грн. 50 коп. на лікування, і сплачено за рік навчання 28500 грн. 00 коп., а саме 12.08.2021 року та 06.01.2022 року по 14250 грн. Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_2 матеріально забезпечений, має неофіційний дохід більше 15000 грн., не має хронічних захворювань. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути зі ОСОБА_2 на свою користь аліменти у твердій грошовій сумі 3500 грн., щомісячно від дня пред`явлення позову, і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку, за умови продовження навчання.

До початку проведення судового засідання позивач надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи без її присутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, але у письмовому запереченні проти позову просив розглядати справу без його участі. Крім того, вказав, що позивач ОСОБА_1 є його дочкою від попереднього шлюбу зі ОСОБА_4 , яка також має заробіток. Позов він визнає частково, на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання згоден сплачувати 2300 грн. щомісячно, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем та знаходженням на його утриманні брата ОСОБА_2 , 1989 року народження, який є інвалідом І групи, матері ОСОБА_5 , 1963 року народження, яка є інвалідом ІІ групи. Крім того, до складу його сім`ї входить дружина ОСОБА_6 , син ОСОБА_7 , 2020 року народження. Заперечував проти отримання ним щомісячного доходу у сумі 15000 грн.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 05 березня 2004 року Краснопавлівською сільською радою Лозівського району Харківської області, батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_3 (а.с.10).

На підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області, відповідач ОСОБА_2 сплачував аліменти на користь ОСОБА_3 , шлюб з якою розірвано 20 червня 2006 року, на утримання дочки ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі 2300 грн. 00 коп., до досягнення дитиною повноліття, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11, 12-14).

Відповідно до ч. 1 ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

З довідки Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 15.01.2022 року встановлено, що ОСОБА_1 у 2021 році вступила до вказаного університету, про що видано 13.08.2021 року Наказ №676 про зарахування з першого вересня 2021 року на 1 перший курс денної форми навчання, на контрактній основі, без забезпечення стипендією (а.с.17).

За договором №95 п/д 21 від 13.08.2021 року про надання освітніх послуг, загальна вартість основної послуги за весь строк навчання 01.09.2021 року по 30.06.2025 року встановлена у сумі 114000 грн., де вартість послуги за навчальний рік становить 28500 грн. (а.с.16).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Під час розгляду справи позивач не надала доказів на підтвердження отримання відповідачем щомісячного доходу у сумі 15000 грн., зазначала про постійну матеріальну допомогу від матері ОСОБА_3 . Відповідач у свою чергу висловив письмово заперечення щодо розміру отримуваного ним доходу, але доказів на спростування даної обставини не надав.

Суд, в свою чергу, позбавлений можливості з власної ініціативи витребовувати докази у справі, в тому числі щодо отримуваних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 доходів.

Крім того, судом встановлено, із письмового заперечення, що відповідач ОСОБА_2 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка є відмінною від місця його реєстрації: АДРЕСА_2 .

За адресою реєстрації відповідача також зареєстровані, що встановлено з довідок КНП «Лозівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Лозівської міської ради Харківської області від 15.10.2022 року: ОСОБА_5 , 1963 року народження, інвалід ІІ групи, з 01.12.2020 року, безстроково, якій заборонена важка праця, за Довідкою до акту огляду МСЕК №735399, та ОСОБА_2 , 1983 року народження, інвалід І групи «А» з 01.11.2012 року, безстроково, який потребує стороннього догляду, відповідно до довідки огляду МСЕК серії 10 ААБ №174977.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_5 , яка є матір`ю відповідача ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 встановлено, що ОСОБА_2 , його мати ОСОБА_5 , брат ОСОБА_2 , є інвалідами, фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що не спростовано позивачем.

Доказів проживання малолітнього сина відповідача ОСОБА_7 , 2020 року народження, та його дружини ОСОБА_6 за вказаною адресою суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Суд роз`яснює позивачу, що додаткові витрати на лікування у 2021 року та початку 2022 року, мали місце до досягнення нею повноліття, і підлягали регулюванню ст. 185 СК України, віднесеної до Глави 15 СК України щодо обов`язку матері, батька утримувати дитину.

В свою чергу, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (ст. 6 СК України).

На підставі вищевикладеного, суд, встановивши, що повнолітня дочка відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , навчається на денній формі за контрактною основою, в зв`язку із чим не має змоги працевлаштуватися, систематично зобов`язана сплачувати за отримувану освітню послугу, а відповідач, визнавши позов частково у сумі 2300 грн., не обґрунтувавши у належний спосіб свого матеріального становища та кількості осіб, утримуваних ним, приходить до висновку про доцільність часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , яка є повнолітньою дочкою відповідача і продовжує навчання, шляхом стягнення з нього на її користь аліментів в твердій грошовій сумі 2500 грн. 00 коп., з дати подання позову до суду, відповідно до ст. 191 СК України, що розповсюджує свої положення на Главу 16 СК України, регулюючи початок стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина.

На підставі викладеного, ст.ст. 6, 179, 180, 182, 184, 191, 199, 200, 201, СК України п. 20 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15. 05. 2006 року, ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 4, 13, 18, 76-81, 95, 128, 141, 258, 259, 263 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у смт. Краснопавлівка, Лозівського району, Харківської області, паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 29.01.2021 року, органом 6346, дійсний до 29.01.2031 року, РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 у смт. Краснопавлівка, Лозівського району Харківської області, паспорт громадянина України № НОМЕР_4 , виданий 05.07.2018 року, органом 6328, дійсний до 05.07.2022 року, РНОКПП НОМЕР_5 , повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, аліменти у твердій грошовій сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп., з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення нею навчання 30 червня 2025 року, або до досягнення нею 23 років, за умови продовження навчання.

Стягнення провадити з 22 лютого 2022 року.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути зі ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у смт. Краснопавлівка, Лозівського району, Харківської області, паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 29.01.2021 року, органом 6346, дійсний до 29.01.2031 року, РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави: отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код за Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106), судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя А. В. Твердохліб