ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 639/204/16-ц Номер провадження 22-ц/814/2430/22Головуючий у 1-й інстанції Єрмоленко В.Б Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача - ОСОБА_2

переглянув у судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 липня 2022 року, постановлену суддею Єрмоленко В.Б., дата складення ухвали - 04 липня 2022 року

у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.02.2019 року та додаткового рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.03.2019 року за нововиявленими обставинами

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», профспілкового комітету Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», первинної профспілкової організації державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», Харківської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я України про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, компенсації за несвоєчасно проведений розрахунок в частині виплати заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, -

В С Т А Н О В И В:

27 червня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (провадження №8/639/4/22), в якій просила суд її задовольнити, скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.02.2019 року у справі №639/204/16-ц та додаткове рішення від 12.03.2019 року та ухвалити нове рішення, яким стягнути з Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» на її користь заробітну плату у розмірі 902,17 грн., стягнути з Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» судовий збір в дохід держави у розмірі 551,20 грн. (т.11 а.с. 129-132).

Заява мотивована тим, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.02.2019 року у справі №639/204/16-ц стягнуто з профспілкового комітету Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» на її користь необгрунтовано утримані членські внески у розмірі 902,17 грн., додатковим рішенням від 12.03.2019 року у цій же справі стягнуто з профспілкового комітету Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» судовий збір в дохід держави у розмірі 551,20 грн. 02.06.2022 року нею направлено до Київського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) заяву про примусове виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.02.2019 року у справі №639/204/16-ц. 07.06.2022 року вона отримала копію постанови Київського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 06.06.2022 року, винесеної з примусового виконання виконавчого листа №639/204/16-ц від 14.01.2021 року, який видав Жовтневий районний суд м. Харкова. У вказаній постанові зазначено, що у виконавчому документі немає однієї з сторін виконавчого провадження, а саме боржника. Згідно виконавчого листа№639/204/16-ц від 14.01.2021 року боржником вказано профспілковий комітет Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України». Згідно відповіді МЮ України на її запит, у Єдиному державному реєстрі відсутні відомості щодо профспілкового комітету Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України». Вказує, що профспілковий комітет Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» не може вважатися боржником у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», тому виконавчий документ був повернутий без виконання. Зазначає, що нововиявленими обставинами, які встановлені постановою Київського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 06.06.2022 року, є те, що профспілковий комітет Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» не є боржником у справі №639/204/16-ц. Дата встановлення нововиявлених обставин - 07.06.2022 року. Вказує, що суди першої, апеляційної інстанцій та Верховний Суд при розгляді справи №639/204/16-ц встановили, що профспілковий комітет Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» є боржником, що не відповідає дійсності. Зазначає, що рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.02.2019 року у справі №639/204/16-ц постановою Харківського апеляційного суду від 05.06.2019 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 03.12.2020 року рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.02.2019 року та постанова Харківського апеляційного суду від 05.06.2019 року залишені без змін. Проте, судді, які розглядали цю справу, не з`ясували, що профспілковий комітет Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» не був належним відповідачем, що робить ухвалені судові рішення у цій справі неправосудними. Також вказує, що визнавши необгрунтовано утримані членські внески у сумі 902,17 грн., які суд ухвалив стягнути на користь позивача, але суд мав застосувати строк позовної давності, а те, що суд не застосував строк позовної давності, є доказом, що необгрунтовано утримані членські внески у розмірі 902,17 грн., є заробітною платою, а не профспілковими внесками.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 липня 2022 року відмовлено у відкритті провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.02.2019 року та додаткового рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.03.2019 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», профспілкового комітету Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», первинної профспілкової організації державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», Харківської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я України про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, компенсації за несвоєчасно проведений розрахунок в частині виплати заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим,що перегляд судових рішень, що набрали законної сили за нововиявленими обставинами, є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення. На даний час у провадженні суду на розгляді перебувають дві заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення та додаткового рішення Жовтневого районного суду м. Харкова. Крім того, з урахуванням приписів частини першої ст. 424 ЦПК України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили. Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені( п.1 ч.2, ч.3 ст. 424 ЦПК України).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на недоведеність обставинам справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи; порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить виконати вимоги п.4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України та зазначити у рішенні Полтавського апеляційного суду у справі ідентифікаційний код відповідача профспілкового комітету Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; за відсутності ідентифікаційного коду відповідача профспілкового комітету Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України визнати цього відповідача неналежним відповідачем; при розгляді справи взяти до уваги, що профспілковий комітет Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» не є боржником з огляду на вимоги ст.ст. 27,48, 262, 265 ЦПК України, Законів України «Про громадські об`єднання» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», вимоги ч.1 ст.366, ч. 1 ст.367 КК України; постановити окрему ухвалу та направити її до Харківської обласної прокуратури щодо проведення перевірки та занесення до Єдиного реєстру досудового розслідування відомостей по факту, на думку заявника, службової недбалості суддів в частині того, що судді не з`ясували, що профспілковий комітет Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» не є належним відповідачем; постановити окремі ухвали та направити їх до Харківської обласної прокуратури щодо складання неналежного виконавчого документа - виконавчого листа №639/204/16-ц від 14.01.2021 року та за фактом, на думку заявника, зловживання службовим становищем, складання завідомо неправдивого офіційного документа, службової недбалості з боку працівника; задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.02.2019 року у справі №639/204/16-ц та додаткове рішення від 12.03.2019 року та ухвалити нове рішення, яким стягнути з Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» на її користь заробітну плату у розмірі 902,17 грн., стягнути з Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» судовий збір в дохід держави у розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції визнав встановленими обставини, що профспілковий комітет Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» є юридичною особою, що він є боржником, проте, постанова Київського ВДВС від 06.06.2022 року є доказом того, що профспілковий комітет Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» не є ні юридичною особою, ні боржником. В ухвалі від 04.07.2022 року суд повідомляє інформацію, яка не відповідає дійсності. Вказує, що представник Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» та первинної профспілкової організації Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» зазначалося, що профспілковий комітет не є юридичною особою, не внесений до Єдиного державного реєстру і не може бути відповідачем (т.6 а.с. 125-128). В Державній установі «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» не існує профспілкового комітету Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», що підтверджується листом голови профспілкового комітету первинної профспілкової організації Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» Марющенка А.М. №43 від 11.07.2019 року. Вказує, що профспілковий комітет існує в первинної профспілкової організації Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», профспілковий комітет відсутній в Державній установі «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», профспілковий комітет первинної профспілкової організації Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» не має ніякого відношення до рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.02.2019 року. Ухвалені у справі судові рішення є неправосудними, оскільки профспілковий комітет відсутній в Державній установі «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» є не тільки неналежним відповідачем, а й взагалі не існуючим відповідачем. Зазначає, що суд першої інстанції не застосував Рекомендації щодо роботи суддів в умовах воєнного стану Ради суддів України від 02.03.2022 року в частині продовження процесуальних строків щонайменше до закінчення воєнного стану, оскільки позивач має право подати виконавчі документи до примусового виконання протягом трьох років після набрання рішення суду законної сили, проте, позивач немає права подати заяву за нововиявленими обставинами після 3-х років після набрання рішенням законної сили. Неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права полягає у не застосуванні відповідних постанов Великої Палати Верховного Суду та постанови Пленуму Верховного Суду України.

У відзиві на апеляційну скаргу Державна установа «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

З 18.07.2022 року апеляційна скарга ОСОБА_1 у справі №639/204/16-ц (провадженнясуду першої інстанції №8/639/4/22) перебуває у провадженні Полтавського апеляційного суду (т.12 а.с. 77).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05.09.2022 року відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу суду першої інстанції від 04.07.2022 року (т.1 2 а.с. 80).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 23.09.2022 року справа призначена до апеляційного розгляду на 23.11.2022 року о 13-40 год. (т.12 а.с.118).

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відмовляючи у відкритті провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.02.2019 року та додаткового рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.03.2019 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», профспілкового комітету Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», первинної профспілкової організації державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», Харківської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я України про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, компенсації за несвоєчасно проведений розрахунок в частині виплати заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням приписів частини першої цієї статті 424 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом апеляційного перегляду є законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції від 04.07.2022 року, якою відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами рішення суду, як поданої з пропуском трирічного строку з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 424 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Згідно ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.02.2019 року набрало чинності 05.06.2019 року за результатами прийняття постанови Харківським апеляційним судом від 05.06.2019 року, яким вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 03.12.2020 року касаційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.02.2019 року тапостанова Харківського апеляційного суду від 05.06.2019 року - залишені без змін.

З даною заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 звернулася до суду 27.06.2022 року, тобто з пропуском трирічного строку, передбаченого ч. 1 ст. 424 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 424 ЦПК України строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Доводи апеляційної скарги стосуються фактичних обставин справи, обставин пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання та зводяться до неправильного визначення судами відповідача у справі - профспілкового комітету Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України».

Оскільки у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено у зв`язку з пропуском строку її подачі до суду, тому дана заява не була предметом розгляду судом першої інстанції по суті, то апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості давати правову оцінку доводам апеляційної скарги що стосуються фактичних обставин справи, щодо неправильного визначення відповідача у справі тощо. Ухвалені у справі судові рішення набрали законної сили, є чинними, викладені у них фактичні обставини не можуть безпідставно піддаватися переоцінці апеляційним судом під час даного апеляційного розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не застосував Рекомендації щодо роботи суддів в умовах воєнного стану Ради суддів України від 02.03.2022 року в частині продовження процесуальних строків щонайменше до закінчення воєнного стану, що позивач має право подати виконавчі документи до примусового виконання протягом трьох років після набрання рішення суду законної сили, проте, не має права подати заяву за нововиявленими обставинами після 3-х років після набрання рішенням законної сили, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки не грунтуються на вимогах цивільного процесуального чинного законодавства.

Прохальна частина апеляційної скарги щодо фактичних обставин цивільної справи, визначення у справі належного відповідача, постановлення окремих ухвал у зв`язку, на думку заявника, ухвалення неправосудних судових рішень у справі, виходить за межі предмету даного апеляційного розгляду, яким є законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами як поданої з пропуском трирічного строку після набрання рішенням суду законної сили, тому апеляційний суд не бере її до уваги.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права та не може бути скасована з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, відповідно апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 липня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2022 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов