Номер провадження: 22-ц/813/8176/22
Справа № 523/8946/22
Головуючий у першій інстанції Аліна С.С.
Доповідач Склярська І. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.12.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Склярської І.В. ,

суддів: Приходько Л.А., Семиженка Г.В.,

секретар Трофименко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеси цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2022 року в складі судді Аліної С.С., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРДЕБТ ПЛЮС", ОСОБА_2 , третя особа - Державний реєстратор Южненської міської ради Одеського району Одеської області Петренко Анна Анатоліївна про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та витребування майна у добросовісного набувача,

ВСТАНОВИЛА:

Короткій зміст позовних вимог

09 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРДЕБТ ПЛЮС", ОСОБА_2 , третя особа - Державний реєстратор Южненської міської ради Одеського району Одеської області Петренко Анна Анатоліївна, в якій просила суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 59832980, прийняте державним реєстратором Южненської міської ради Одеського району Одеської області Петренко А.А. від 13.08.2021 щодо реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдебт Плюс" права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ;

- витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , належну їй на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,1 кв.м.,

посилаючись на порушення вимог Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиторів в іноземній валюті", статті 36 Закону України "Про іпотеку" та іпотечного договору, внаслідок чого прийняття рішення про державну реєстрацію права власності як такого, що виникає на підставі договору іпотеку, є протиправним.

Набуття права власності на квартиру ОСОБА_2 у продавця ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" в силу вимог статей 387, 388 ЦК України є підставою для її витребування у останнього набувача.

Короткій зміст заяви про забезпечення позову

29 серпня 2022 року позивачка подала заяву про забезпечення позовних вимог, в якій просила забезпечити позов шляхом:

- накладення заборони на здійснення будь-яких реєстраційних дій, направлених на відчуження квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,1 кв.м.

- накладення заборони на здійснення будь-яких реєстраційних дій, направлених на зняття з реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування доводів заяви позивачка зазначила, що квартира вибула з її володіння поза межами встановленого законом порядку у власність Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдебт Плюс", останнім квартира була відчужена ОСОБА_2 , що свідчить про те, що виникає ризик того, що до закінчення розгляду справи по суті та ухвалення відповідного судового рішення, спірне майно може бути відчужене. Положення Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" надають право ОСОБА_2 звернутися до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг та зняти з реєстрації місця реєстрації позивачку та її неповнолітніх дітей.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеса у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд вважав, що заява є необґрунтованою, є недоказаною, тому не підлягає задоволенню; також виходив з того, що заявником не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

12 вересня 2022 року ОСОБА_1 не погодившись із вищезазначеною ухвалою суду, звернувся до суду з апеляційною скаргою та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинами справи, просила її скасувати та прийняти нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1)Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінку наданому позивачкою доказу на доведення вимог заяви про забезпечення позову, а саме - Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якої після реєстрації права власності на квартиру за ТОВ "Укрдебт Плюс" від 13.08.2021 за договором купівлі-продажу від 22.02.2022 квартиру було відчужено ОСОБА_2 , а отже, майно (квартира) може відчужуватися і надалі, що дійсно завадить виконанню рішення про витребування майна у ОСОБА_2 у разі задоволення позову.

(2) Доводи інших учасників справи

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРДЕБТ ПЛЮС" у заяві про розгляд справи за відсутності представника товариства, доводи апеляційної скарги не визнав, у її задоволенні просив відмовити.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з аналізу змісту норм глави 10 ЦПК України «Забезпечення позову» та правової природи заходів забезпечення позову, вони мають такі основні ознаки: 1) заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер захисту прав; 2) судове рішення про забезпечення позову не є остаточним рішенням по суті справи; 3) заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до Принципів попередніх і забезпечувальних (охоронних) заходів у міжнародному цивільному процесі Міжнародної Асоціації процесуального права, «попередні і забезпечувальні заходи мають дві принципові цілі у цивільних спорах: а) збереження існуючого status quo до вирішення спору по суті; б) збереження активів, за рахунок яких остаточне судове рішення може бути виконано.

Відповідно до Правила 17.1 «Попередні заходи та охоронні заходи», що закріплено у Правилах міжнародного цивільного процесу ALI/UNIDROIT, суд може вжити попередній захід для того, щоб обмежити поведінку сторони чи іншої особи або змусити її до поведінки у випадках, коли необхідно зберегти можливість надання ефективного засобу судового захисту до ухвалення остаточного судового рішення або ж для того, щоб підтримати або іншим чином врегулювати існуючу ситуацію (status quo).

Консультативна рада європейських суддів у своєму Висновку від 24 листопада 2004 року № 6 «Про справедливий судовий розгляд у розумні строки і роль судді у судовому процесі з урахуванням альтернативних способів вирішення спорів» визначила, залежно від мети, два види попередніх заходів, які можуть бути застосовані судом: 1) заходи, спрямовані на забезпечення виконання рішення (наприклад, накладення арешту або «замороження активів»); 2) засоби тимчасового врегулювання ситуації (наприклад, у сімейних спорах).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову (пункт 3 частини першої статті 151 ЦПК України).

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції вважав, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, заявником не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК України.

Проте такий висновок не в повному обсязі відповідає вищенаведеним нормам процесуального закону.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та визначаються судом залежно від фактичних обставин у кожному конкретному випадку.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не враховано, що предметом позовних вимог ОСОБА_1 є визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав щодо реєстрації (за першим відповідачем) права власності на квартиру та витребування квартири (у її останнього набувача- другого відповідача).

Позивачка, посилаючись на те, що належна її квартира, яка була предметом іпотеки за кредитним договором вибула з її власності, на підставі оскаржуваного рішення про державну реєстрацію, а в наступному за договором купівлі-продажу ОСОБА_2 , зазначає, що незабезпечення позову надасть можливість останньому набувачу квартири ( ОСОБА_2 ) її продати, що утруднить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що квартира двічі змінила власника. Судовою колегією перевірено, що власником квартири є ОСОБА_2 , який про розгляд апеляційної скарги повідомлявся у встановленому законом порядку, за адресою місця його реєстрації.

Отже, накладення заборони на здійснення будь-яких реєстраційних дій, направлених на відчуження квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,1 кв.м., є співмірним видом забезпечення позову щодо позовних вимог про витребування майна у добросовісного набувача.

Разом з тим, у задоволенні забезпечення позову шляхом накладення заборони на здійснення будь-яких реєстраційних дій, направлених на зняття з реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , має бути відмовлено не з підстав необґрунтованості та недоведеності, а з підстав не відповідності обраного виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Наявність чи відсутність реєстрації позивачки та членів її родині у квартирі, право власності на яке нею фактично оспорюється, не впливає на утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Щодо суті апеляційної скарги

За таких обставин, враховуючи вищевикладене та у відповідності до ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2022 року скасуванню з ухваленням нового судового рішення, яким заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРДЕБТ ПЛЮС", ОСОБА_2 , третя особа - Державний реєстратор Южненської міської ради Одеського району Одеської області Петренко Анна Анатоліївна шляхом накладення заборони на здійснення будь-яких реєстраційних дій, направлених на відчуження квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,1 кв.м.

У задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову шляхом накладення заборони на здійснення будь-яких реєстраційних дій, направлених на зняття з реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з квартири за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити, з інших підстав.

Керуючись ст. ст. 367,374,376, 149,150, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2022 року - задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2022 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРДЕБТ ПЛЮС", ОСОБА_2 , третя особа - Державний реєстратор Южненської міської ради Одеського району Одеської області Петренко Анна Анатоліївна шляхом накладення заборони на здійснення будь-яких реєстраційних дій, направлених на відчуження квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,1 кв.м.

У задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову шляхом накладення заборони на здійснення будь-яких реєстраційних дій, направлених на зняття з реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з квартири за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити, з інших підстав.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2022 року.

Головуючий: І.В. Склярська

Судді: Л.А. Приходько

Г.В. Семиженко