УХВАЛА

/ про залишення позовної заяви без руху /

21 листопада 2022 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Жовноватюк В.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», Приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни , -

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали вищезазначеної позовної заяви, в якій позивач просить суд :

-Визнати виконавчий напис, виданий 15 липня 2021 року , зареєстрований в реєстрі під № 50243 Приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на суму 28200,35 грн.

-Вирішити питання розподілу судових витрат.

Вивченням матеріалів вищевказаної позовної заяви встановлено, що вона підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується фізичною особою за кожну вимогу у позові немайнового характеру у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2022 становить 992, 40 грн.

Проте позивачем не виконано зазначені вимоги закону. Так, позивачем пред`явлено вимоги немайнового характеру, однак до позовної заяви не доданий документ на підтвердження сплати судового збору.

Натомість, у поданій позовній заяві позивач, посилаючись на ст. 24 Закону України «Про захист прав споживачів», зазначив, що він звільнений від сплати судового збору за подання цього позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що предметом спору є договір позики, відповідно до умов якого позивачу нараховані відсотки за користування кредитними коштами за несвоєчасне погашення заборгованості.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», споживачем, права якого захищаються на підставі Закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи,

послуги) для власних побутових потреб. Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

З огляду на зазначене, положення статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не розповсюджуються на правовідносини, що виникли між сторонами, а тому позивач при поданні позову мав сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ,- залишити без руху, надавши строк на усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.С. Жовноватюк