Справа № 455/1201/21
Провадження № 2/455/297/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

02 грудня 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кушніра А.В.,

секретар судового засідання Борковська Н.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Бобак О.Б.,

відповідачки ОСОБА_2 ,

представника відповідачки адвоката Дашинич І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання спадкоємцем майна,

В С Т А Н О В И В:

06.08.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд постановити рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт, що він є двоюрідним племінником ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та є спадкоємцем її майна в порядку п`ятої черги спадкоємців за законом.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка доводилась йому двоюрідною тіткою, що підтверджує долученими до матеріалів справи свідоцтвом про його народження, копіями архівних довідок виданих Центральним державним історичним архівом України м.Львів та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження.

Вказує, що так, як ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) та ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 були рідними братом та сестрою, його батько, ОСОБА_9 є сином ОСОБА_10 , померла ОСОБА_11 , є дочкою ОСОБА_12 , тобто двоюрідними братом та сестрою, відповідно він, ОСОБА_13 є двоюрідним племінником ОСОБА_14 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та має право на спадкування майна померлої в порядку п`ятої черги спадкоємців, відповідно до ст. 1265 ЦК України, відповідачка, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , також є двоюрідними племінницями померлої ОСОБА_14 .

Зазначає, що він та відповідачі подали до Старосамбірської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини ОСОБА_4 , спадкова справа зареєстрована за №66957835, проте листом №196/02-14 від 11 березня 2021 року Старосамбірська державна нотаріальна контора повідомила його про те, що надані ним архівні довідки не є документами, які підтверджують родинні відносини із спадкодавцем з посиланням на п. 4.2. Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5 згідно якого, «доказом родинних відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили про встановлення факту родинних та інших відносин». Тому для встановлення факту родинних відносин із ОСОБА_4 , рекомендовано звернутись до суду.

Крім того вказує, що з листом Старосамбірського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від йому повідомили про те, що на його заяву про внесення до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідних актових записів на підставі вище описаних ним архівних довідок та копій актових записів виданих Центральним державним історичним архівом України м.Львів, неможливо внести дані актові записи, так як вище вказані актові записи з метричних книг були передані до Центрального державного історичного архіву України м.Львів, оскільки закінчився строк зберігання таких метричних книг у відділі (75 років). Одночасно, роз`яснено, що пред`явлені архівні довідки відповідають Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідкою (копій, витягів) зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 04.03.2015 року за №251/26696 та Інструкції про порядок витребування документів соціально-правового характеру для громадян України, іноземців та осіб без громадянства зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 21.09.2015 року за №1117/27562, а значить відповідають вимогам чинного законодавства.

Вважає, що вище вказані архівні довідки, свідоцтво про його народження та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про народження ОСОБА_15 , достовірно підтверджують факт, що померла ОСОБА_4 , була його двоюрідною тіткою, при цьому розбіжності в написанні імен у метричних книгах народження та одруження, не спростовують обґрунтування факту родинних відносин між ним та померлою як із двоюрідною тіткою, поза розумним сумнівом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2022 дану справу передано для розгляду судді Кушніру А.В.

Ухвалою судді від 04.10.2021 справу позовну заяву залишено без руху та надано термін на усунення недоліків.

Ухвалою судді від 14.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження.

18.04.2022 від відповідача ОСОБА_3 надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому остання позов визнає у повному обсязі із підстав викладених у ньому та вказує, що вона та ОСОБА_1 є двоюрідними братом та сестрою, так як їх батьки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 були рідними братом та сестрою, їх матір`ю була ОСОБА_18 (дівоче ОСОБА_19 ), а померла ОСОБА_20 , є дочкою ОСОБА_21 , рідного брата ОСОБА_22 , відповідно вона- ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є двоюрідними племінниками померлої ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тому, визнає факт, що ОСОБА_1 , є двоюрідним племінником ОСОБА_15 та відповідно спадкоємцем її майна в порядку п`ятої черги спадкоємців за законом.

27.01.2022 від відповідача ОСОБА_2 надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому остання заперечує проти позову. Зазначає, що вона ОСОБА_2 фактично являється кровним родичем і постійно підтримувала родинні відносини з тіткою - спадкодавцем ОСОБА_4 та здійснила її поховання, а тому їй відомо про її родинні зв`язки, в той час як позивач ніколи не признавався та не підтримував родинних відносин з ОСОБА_4 . Вказує на неспівпадіння імен та по-батькові, дати народження, у поданих позивачем в якості доказів копіях свідоцтв та архівних довідок. З урахуванням наданих позивачем доказів, які не є належними, допустимими, достовірними та достатніми, беручи до уваги наявні в документах розбіжності стандарт доказування в цивільному судочинстві «баланс вірогідностей» судом застосований не може бути, оскільки відповідно до ст.81 ЦПК України доказування не може гуртуватися на припущеннях. Відтак, позовна вимога щодо встановлення факту, що позивач є двоюрідним племінником ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , задоволенню не підлягає. Враховуючи наведене просить відмовити у позові.

Ухвалою суду від 30.06.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бобак О.Б. позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Дашинич І.Б. у судовому засіданні проти позову заперечили.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, в поданому нею відзиві просила позов розглядати за її відсутності.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина внаслідок смерті ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11.08.2020 року (а.с.77).

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №378/2020, заведеної у Старосамбірській державній нотаріальній конторі, після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до нотаріальної контори у встановлений законом строк та порядок із заявою про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_2 (відповідач у справі), ОСОБА_1 ( позивач у справі) та ОСОБА_3 ( відповідач у справі). Крім того, до нотаріальної контори також звернувся ОСОБА_23 , який подав заяву про відмову від спадщини в користь ОСОБА_2 . На час смерті ОСОБА_4 була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 , разом із нею ніхто зареєстрований не був і не проживав.

Відповідно до листа №196/02-14 від 11.03.2021 завідувача Старосамбірської державної нотаріальної контори Сюми Т.С., Старосамбірська державна нотаріальна контора повідомила ОСОБА_1 , що згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. У відповідності до п. 4.2 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 року, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5 із змінами та доповненнями «Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин». Оскільки не надано документи, які посвідчують що ОСОБА_24 , яка померла « ІНФОРМАЦІЯ_1 , була його двоюрідною тіткою, то йому рекомендовано звернутись до суду про встановлення факту родинних відносин.

Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 14.06.2021 у цивільній справі №455/449/21 заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин з померлою ОСОБА_4 судом залишено без розгляду у зв`язку із наявністю спору про право ( а.с.23).

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В силу п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Юридичні факти це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Однак, не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами внаслідок визнання їх такими державою і закріплення в законі.

Із системного аналізу положень статті 293 ЦПК України, глави 6 розділу ІV ЦПК України слідує, що у судовому порядку підлягають встановленню юридичні факти, які мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Звертаючись із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, особа відповідно до вимог статті 258 ЦПК України вказує мету встановлення юридичного факту, яка дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи зумовлює він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування.

Закон надає юрисдикції суду встановлювати факти, що мають юридичне значення, але при певних умовах: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відмовити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких неможливо без судового втручання.

У цій справі встановлено, що підставою для відмови позивачу у отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом зазначена відсутність доказів родинних відносин спадкодавця із спадкоємцем, що робить неможливим видачу нотаріусом позивачу вказаного свідоцтва, а отже факт, який просить встановити позивач, буде породжувати юридичні наслідки у вигляді отримання останнім свідоцтва про право на спадщину за законом та оформлення у власність спадкового майна.

Тобто, від встановлення факту родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_4 залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав позивача, пов`язаних із спадкуванням майна померлої ОСОБА_4 .

В силу ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261- 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу (ст.1258 ЦК України).

Відповідно до положень статті 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Таким чином, у п`яту чергу спадкують наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення); правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення); двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки; двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення); двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабабки, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п`ятий ступінь споріднення); троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, чотириюрідні брати та сестри (шостий ступінь споріднення).

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до положень ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Факт родинних відносин між померлою ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_1 , а саме те, що ОСОБА_13 є двоюрідним племінником ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , прослідковується і підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами, зокрема:

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 серія НОМЕР_2 з якого відомо, що його батьком був ОСОБА_16 ( а.с.26);

- копією архівної довідки виданої Центральним державним історичним архівом України м.Львів №С-14 від 18.01.2021 року про народження ОСОБА_9 ( ОСОБА_25 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком якого був ОСОБА_13 , син ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , мати: ОСОБА_6 , донька ОСОБА_28 та ОСОБА_29 ( а.с.12);

- копією архівної довідки виданої Центральним державним історичним архівом України м.Львів №С-14 від 19.01.2021 року про одруження 14 лютого 1922 року ОСОБА_13 , сина ОСОБА_26 та ОСОБА_27 з ОСОБА_30 , донькою ОСОБА_25 та ОСОБА_29 (а.с. 14);

- копією архівної довідки виданої Центральним державним історичним архівом України м.Львів №С-13 від 18.01.2021 року про народження ОСОБА_31 ( ОСОБА_32 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками котрої були: ОСОБА_33 , син ОСОБА_34 та ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , донька ОСОБА_37 та ОСОБА_38 (а.с.16);

- копією архівної довідки виданої Центральним державним історичним архівом України м.Львів №С-16 від 18.01.2021 року про народження ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьком якого був ОСОБА_33 , син ОСОБА_39 та ОСОБА_40 та мати: ОСОБА_36 , донька ОСОБА_37 та ОСОБА_41 ( а.с. 19);

- копією архівної довідки виданої Центральним державним історичним архівом України м.Львів №С-17 від 18.01.2021 року про одруження ОСОБА_28 , сина ОСОБА_34 та ОСОБА_35 та ОСОБА_42 , доньки ОСОБА_43 та ОСОБА_38 ( а.с.21);

- копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 28.01.2021 року про народження ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з якого відомо, що її батьками був ОСОБА_44 та ОСОБА_45 (а.с.11);

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно якого його батьками були ОСОБА_47 (батько) та ОСОБА_48 (мати) (а.с.25).

Тобто, із наведених вище доказів встановлено, що ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) та ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 були рідними братом та сестрою, а батько позивача ОСОБА_9 , який є сином ОСОБА_10 , та померла спадкодавець ОСОБА_11 , яка є дочкою ОСОБА_12 , є двоюрідними братом та сестрою відповідно, отже позивач ОСОБА_1 є двоюрідним племінником спадкодавця ОСОБА_4 .

Крім того, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_49 підтвердила факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_4 .

Що стосується наявності розбіжностей у архівних довідках Центрального державного історичного архіву України м.Львів, то слід зазначити, що у пункті 45 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року, яке набуло статусу остаточного 17 червня 2011 року, зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презупцій щодо фактів (…)».

Наявні розбіжності, зокрема, в написанні імен « ОСОБА_25 » « ОСОБА_50 » « ОСОБА_6 » « ОСОБА_6 » « ОСОБА_51 » « ОСОБА_51 » « ОСОБА_52 » « ОСОБА_52 » « ОСОБА_53 », дати народження ІНФОРМАЦІЯ_6 та 03.01.1931, судом до уваги не беруться, оскільки вони виникли внаслідок філологічних недоліків перекладу з російської мови на українську, і такі розбіжності не можна вважати обставинами які спростовують факт який просить встановити позивач і дають підстави сумніватися в достовірності письмових доказів в яких містіться дані неточності, оскільки зазначена в них інформація є логічною, послідовною та відповідає вищенаведеному критерію доведення.

Суд не вбачає сумнівів у достовірності визнаних обставин, оскільки вони узгоджуються сукупністю зібраних по справі доказів.

Вищенаведені висновки суду узгоджуються із висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справах №640/23060/18-ц, 644/6925/19.

Оцінивши належним чином вищевказані, зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що на підставі таких встановлено факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_1 є двоюрідним племінником ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить висновку, про наявність правових підстав для встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який необхідний для захисту майнових прав позивача на спадкове майно, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог в частині встановлення факту, що ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку п`ятої черги спадкоємців за законом, то в цій частині суд відмовляє, оскільки черговість спадкування за законом встановлена законом, а саме Цивільним кодексом України, зокрема, стаття 1265 ЦК України визначає коло осіб, які мають право у п`яту чергу право на спадкування за законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання спадкоємцем майна, - задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) є двоюрідним племінником ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідачі:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце проживання: АДРЕСА_4 ( НОМЕР_5 ).

Повний текст судового рішення складено 13.12.2022.

Суддя А.В.Кушнір