Справа № 278/1966/22
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 грудня 2022 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Дубовік О.М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши заяву подану адвокатом Ільків Микола Миколайович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою адвоката Ільків Миколи Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування, -
У провадженні суду перебувала вище вказана цивільна справа.
04.11.2022 року по справі було ухвалено рішення, яким позов задоволено повністю (а.с. 79-81).
15.11.2022 року на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення на користь кожного з позивачів витрат на професійну правничу допомогу в сумі по 5000,00 грн (а.с. 89-92), яка судом залишена без руху (а.с. 104).
29.11.2022 року представником позивачів подано заяву про усунення неділіків.
Представником відповідача подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (а.с. 108-109), де зазначає, що розмір витрат є неспівмірний у порівнянні з наданими послугами адвоката в даній категорії спорів та просить зменшити розмір правової допомоги.
Приписами п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Розглянувши заяву по суті, суд приходить до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)
3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, - є неспівмірним.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зазначила, що суд повинен оцінювати необхідність та розумність судових витрат у вигляді «гонорару успіху», саме в контексті компенсації цих витрат за рахунок іншої сторони судової справи.
Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивачів були надані такі документи: ордер ВС-№1151445 від 19.07.2022 року на надання правничої допомоги ОСОБА_2 (а.с. 43), ордер ВС-№1151446 від 19.07.2022 року на надання правничої допомоги ОСОБА_3 (а.с. 44), ордер ВС-№1151447 від 19.07.2022 року на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 (а.с. 44), договори про надання правової допомоги б/н від 16.06.2022 року (а.с. 46-54) та попередні розрахунки суми судових витрат на суму 5000,00 грн кожного відповідача (а.с. 5-6).
Так, у відповідності до розділу 6 зазначених договорів про надання правової допомоги від 16.06.2022 року: сторони домовились, що вартість послуг за надання професійної правничої допомоги відповідно до цього договору становить 5000,00 грн (пп. 6.1.); умови та порядок розрахунків оплати праці адвоката визначаються сторонами в додатках до цього договору (пп. 6.2.); за домовленістю сторін, оплата правової допомоги може здійснюватись також у вигляді предоплати або авансу (пп. 6.3.).
15.11.2022 року на адресу суду від представника позивача адвоката Ільків М.М. надійшли детальні описи наданих послуг на підставі договору про надання правової допомоги № Б/Н від 16.06.2022 року (а.с. 94-99) та квитанції до прибуткового касового ордера № 7, 8, 9 (а.с. 100).
Відповідно до зазначених детальних описів наданих послуг ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі договорів про надання правової допомоги № Б/Н від 16.06.2022 року адвокатом було надані наступні послуги: аналіз документів наданих клієнтом та формування правової позиції щодо захисту порушених прав клієнта - 1 година - 500,00 грн; написання позовної заяви про стягнення страхового відшкодування - 2 години - 2 000,00 грн; копіювання та надсилання копій позовної заяви 1 година 1000,00 грн; написання заяви про збільшення позовних вимог, заяви в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України від 20.10.2022 року та клопотання про долучення документів 2 години 1500,00 грн.
Згідно квитанцій до прибуткового касового ордера № 7, 8, 9 від 11.11.2022 року ОСОБА_4 було прийнято від кожного з позивачів, на підставі договорів про надання правової допомоги № Б/Н від 16.06.2022 року, грошові кошти в сумі по 5000,00 грн.
Разом з тим, враховуючи заперечення представника ТДВ «СК «Альфа-Гарант» про те, що розмір витрат, понесених позивачами, є неспівмірним зі складністю справи та ціною позову; оцінюючи складність справи, час, необхідний для вчинення дій та надання послуг, зазначених у детальних описах наданих послуг на підставі договору про надання правової допомоги № Б/Н від 16.06.2022 року; з урахування того, що справу розглянуто в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, суд приходить до висновку про те, що справедливим буде зменшення розміру витрат, понесених кожним позивачем на надання професійної правничої допомоги до 3000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263, 264, 270 ЦПК України, суд
Заяву подану адвокатом Ільків Микола Миколайович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою адвоката Ільків Миколи Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування - задовольнити частково.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя О. М. Дубовік