Справа № 482/329/21
Номер провадження 2-з/482/10/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Баранкевич В.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дорошенко Анжеліки Петрівни про забезпечення позову у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Новоодеського районного суду Миколаївської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, розгляд якої, ухвалою суду 22.03.2021 року, постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 31.05.2021 року було прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на майно до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та об`єднано в одне провадження, з переходом до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

В подальшому представником позивача було подано до суду заяву про забезпечення позову, якою представником позивача було зазначено учасниками судового процесу наступних осіб: позивачем - ОСОБА_1 , представником прозивача - адвоката Анжеліку Петрівну Дорошенко , відповідачем 1- Державне підприємство «Сетам» , відповідачем 2 - ОСОБА_3 , третіми особами - Новоодеський ВДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенко Дениса Вадимовича.

У вищевказаній заяві про забезпечення позову, представник позивача просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту та заборони відчуження нерухомого майна, а саме:

-на житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який має наступні характеристики: загальна площа 101, 5 кв.м., житлова площа 60,2 кв. м., позначений літ. А-1; до нього прилягають будівлі та споруди: літня кухня - Б-1, убиральня - В-1, літній душ - 1-І, сарай - Д-1, гараж - Е-1, гараж-Ж-1, сарай - 3-1, сауна- К-1, огорожа №1-5, споруда № 6, реєстраційний номер нерухомого майна: 38328190; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 48;

-на земельну ділянку, площею 0,0698 (нуль цілих шістсот дев`яносто вісім десятитисячних) гектара, кадастровий номер :05:032:0026 яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівельна споруд, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 48;

-на земельнау ділянка, площею 0,0919 га, кадастровий номер :05:032:0031, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8.

Необхідність забезпечення позову представник позивача обґрунтовує тим, що за час розгляду позовної заяви ОСОБА_1 про визнання недійсним електронних торгів, визнання протоколу та акту недійсним, визнання свідоцтва про прав власності серії № НОМЕР_1 від 13.09.2021 р. свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 13.09.2021 р., свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 від 13.09.2021 р. недійсним, ОСОБА_3 може здійснити відчуження спірного майна.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, приходжу до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог статті 149 ЦПК України, суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом статті 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно із частиною 3 статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховний Суд України в Постанові Пленуму від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначає, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

Відповідно до вимог частин 1 та 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Аналізуючи вищевказані норми чинного законодавства, можна дійти висновку про те, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З позовної заяви та заяви про забезпечення позову вбачається, що між сторонами існує спір щодо нерухомого майна житлового будинку з усіма господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельних ділянкок, одна з яких призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівельна споруд, а друга - для ведення особистого селянського господарства.

Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Необхідними умовами для вжиття забезпечувальних заходів, зокрема, арешту майна є, насамперед, належність цього майна відповідачеві, розумна співмірність вартості арештованого майна ціні позову, обґрунтування необхідності вжиття заходів для захисту прав позивача та можливість такого заходу забезпечити реальне виконання очікуваного позивачем рішення.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Обмеження можливості особи користуватися та розпоряджатися своїм майном іноді призводить до незворотніх наслідків.

Законодавчо визначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, суд може накласти арешт лише на майно або грошові кошти, що належать відповідачу.

Як встановлено з наданих заявником письмових доказів, а саме: відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер 48, власником вищевказаного майна є ОСОБА_3 , яка не є учасником та стороною у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на майно.

Тобто, належних чи допустимих доказів того, що майно, на яке позивач просить суд накласти арешт, належить саме відповідачу по справі ОСОБА_2 , суду не надано.

Відповідно, майнові права, на які позивач просить суд накласти арешт не узгоджується з його позовними вимогами, а тому вжиття цього виду забезпечення позову може вплинути на права осіб, які не є учасниками справи.

Перевіркою через автоматизовану систему документообігу суду Д-3 судом встановлено, що у вищезазначеній заяві про забезпечення позову, в якій представник позивача зазначається про розгляд позовної заяви ОСОБА_4 йде мова саме про визнання недійсним електронних торгів, визнання протоколу та акту недійсним, визнання свідоцтва про прав власності серії № 1410 від 13.09.2021 р. свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 13.09.2021 р., свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 від 13.09.2021 р. недійсним, що не відповідає дійсності, оскільки такого позову ОСОБА_1 і з таким позовними вимогами до Новоодеського районного суду не надходило і в провадженні суду не перебуває.

Вищевказане свідчить про те, що заходи забезпечення позову, про які просить вжити позивач, є неспівмірними і безпідставними із заявленими позовними вимогами.

Крім цього, суд зазначає, що вид забезпечення позову як накладення арешту застосовується судом, як правило, у майнових спорах у тих випадках, коли спірне майно може бути відповідачем продане, розтрачене, кошти витрачені, що в майбутньому перешкоджатиме виконанню рішення або взагалі зробить його виконання неможливим.

Однак, позивачем не надано доказів того, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши відповідні норми процесуального права і врахувавши зміст позовних вимог, проходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову у визначений заявником спосіб.

Керуючись ст. ст. 149-157, 258-260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дорошенко Анжеліки Петрівни про забезпечення позову у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на майно.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду, шляхом подання до Новоодеського районного суду Миколаївської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Головуючий суддя: В.О. Баранкевич