УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м.Житомира Лєдньов Д.М. розглянув матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Житомирської державної нотаріальної контори, про встановлення правонаступництва,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , яка, у свою чергу, не завершила за життя процедуру отримання спадщини після смерті дочки ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зятя ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Особа зауважує, що є правонаступником після смерті вищевказаних осіб внаслідок спорідненості, та, вказуючи на можливість встановлення у судовому порядку фактів, які мають юридичне значення, просить визнати його ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , «універсальним правонаступником» після смерті матері ОСОБА_2 та після смерті подружжя ОСОБА_4 , сестри ОСОБА_3 .

На вирішення заявлених вимог заявник просить застосувати положення ст. 319 ЦПК України, що визначає

Дослідивши зміст позовної заяви, додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

На з`ясування виниклих правовідносин та визначення регулюючих їх законодавчих норм, з метою виявлення чіткої сутності невизнаних прав особи заявника, що покладається в обов`язок суду згідно з тлумаченням ст. 2 ЦПК України, є необхідним залишення заяви без руху на підставі ст.ст. 175, 318, 185 ЦПК України.

Так, відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно з п.п. 4, 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, положення якої застосовуються судом в розрізі з`ясування предмету невизнаного або порушеного права, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Верховний Суд неодноразово наводив висновок, який зводиться до того, що «здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55 та 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) відповідачем».

У даному випадку слід звернути увагу, що заявлені вимоги в розрізі викладених обставин не виявляють спосіб захисту, визначений законом або який є ефективним та дієвим.

З наведеного змісту заяви не є зрозумілим, як саме факт визнання особи правонаступником впливатиме на реалізацію заявником його прав, захищатиме невизнаний інтерес у сфері цивільного або кримінального врегулювання.

Слід зауважити, що відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ст. 1223 ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК України).

Як зазначалось вище, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб, коло яких визначається як за ознакою зацікавленості, так і за критерієм предметності.

Внаслідок фактичного не наведення обставин за ознаками порушеного права, суд позбавлений можливості визначити належне коло заінтересованих осіб.

Також, заявник не повідомляє, чи виникає спір у сфері спадкування між заявником та будь-якими іншими особами, якщо так, в чому такий спір полягає.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Житомирської державної нотаріальної контори, про встановлення правонаступництва - залишити без руху.

Надати заявнику строк в десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для виправлення вказаних недоліків.

В разі, якщо заявник не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Суддя: Д.М.Лєдньов