Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Чорної А.О.,

секретар судового засідання Ахтієва Р.С.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

справа № 179/1028/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину на час навчання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся 03.10.2022 року із позовом до суду до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину на час навчання.

Із позову вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1 . З 01.09.2021 року позивач є студентом денного відділення юридичного факультету Дніпропетровського Державного Університету внутрішніх справ. Щомісячні грошові витрати на матеріальні потреби позивача становлять близько 8000 грн. на місяць. Відповідач добровільно не виявляє бажання приймати участь у матеріальній допомозі позивачу на час навчання. На час навчання він потребує матеріальної допомоги від батька. На даний час позивач не працює. Позивач вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на його користь у зв`язку з навчанням у розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи із дати подання позовної заяви до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років.

Ухвалою суду від 04.10.2022 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання, до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.11.2022 року витребувано у Магдалинівській податковій інспекції Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (51100, смт Магдалинівка, вул. Центральна, 46, Дніпропетровська область) відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2022 рік стосовно:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав доводи позовної заяви про стягнення аліментів та просив позов задовольнити. Суду пояснив, що бажає щоб батько сплачував йому аліменти, оскільки він навчається, йому необхідно довчитися та отримати освіту, батько добровільно йому не допомагає, але працює, тому може надавати йому допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог про стягнення з нього аліментів на користь сина, оскільки він до 18 років допомагав сину, заборгованості по сплаті аліментів не має. У нього є дружина, яка хворіє, не працює та перебуває на його утриманні. Він сам хворіє та потребує лікування та хірургічного втручання. Він має дохід з невеликого підробітку та ведення господарства, яким ледве задовольняє свої потреби, тому він не має можливості допомагати сину.

Вислухавши думку сторін, з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої

статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Правовідносини по даному позову регулюються Сімейним кодексом України.

Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином відповідача по справі (а.с. 5).

Згідно довідки Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 16.08.2021 року ОСОБА_1 у 2021 році вступив до Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ з 01.09.2021 року на 1 курс. Форма навчання денна, навчається на контрактній основі, стипендією не забезпечується (а.с. 11).

Згідно договору № 16ПД/д21 від 13.08.2021 року про надання освітніх послуг ОСОБА_1 з 01.09.2021 року по 30.06.2024 року навчається у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ (а.с. 12)

На теперішній час позивачу ОСОБА_1 виповнилося 18 років.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи у відповідача ОСОБА_2 відсутні доходи за період 1 3 кварталу 2022 року (а.с. 76).

Згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальні відомості про застраховану особу відповідач ОСОБА_2 був працевлаштований у 2006 2007 році (а.с. 60)

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи позивач ОСОБА_1 за період 1 3 кварталу 2022 року отримував доходи у виді заробітної плати та доходи за цивільно правовим договором. (а.с. 76-77) Загальний розмір доходу за період 1 3 кварталу 2022 року становить 77 253,51 грн.

Суд зазначає, що правовідносини по даній справі регулюються ст. 199 СК України, відповідно до якої обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вказані юридичні факти у своїй сукупності утворюють юридичний склад, необхідний та достатній для виникнення аліментного зобов`язання по утриманню батьками своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є повнолітнім сином відповідача, якому на час розгляду справи виповнилося 18 років, навчається у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ на денній формі навчання, стипендію не отримує, навчається за контрактом. ОСОБА_1 працює у Приватному акціонерному товаристві «ВФ Україна» та з березня 2022 року отримує заробітну плату та доходи за цивільно правовими договорами. Загальний розмір доходу за період 1 3 кварталу 2022 року становить 77 253,51 грн.

Посилаючись на підставу стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається, позивач зазначив, що він навчається та не має змоги влаштуватись на роботу, однак в судовому засіданні встановлено, що позивач працює у Приватному акціонерному товаристві «ВФ Україна» та з березня 2022 року отримує заробітну плату та доходи за цивільно правовими договорами.

Таким чином, судом встановлено, що, навчаючись на денній формі навчання, повнолітній ОСОБА_1 працює та заробляє собі на життя, що знімає з батьків обов`язок з його утримання.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача, одружений, фізично здоровий, працездатний. Разом з цим, відповідач ОСОБА_2 не має постійного місця роботи та не отримує доходи. Таким чином, як встановлено судом, у відповідача відсутні можливості в утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання, оскільки відповідач не має доходів.

Суд не бере до уваги твердження відповідача стосовно того, що він має обмеження за станом здоров`я, оскільки надані на підтвердження виписки із медичної карти хворого (а.с. 34-35, 40) не свідчать про те, що відповідач ОСОБА_2 має групу інвалідності та у зв`язку з чим є обмеженим у праці за станом здоров`я.

Для стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, законодавець зазначає наявність таких обставин: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Разом з цим, суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_2 спроможний утримувати себе та надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання.

Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 81, 263, 265, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя А.О. Чорна