Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1291/21
Провадження № 2/945/168/22
Рішення

Іменем України

(заочне)

14 грудня 2022 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Карабут В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -

встановив:

21 липня 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем проживали однією родиною без реєстрації шлюбу з 2018 року. За час співмешкання з відповідачем у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом із позивачем ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні, при цьому відповідач не надає позивачу матеріальну допомогу на їхнє утримання.

Позивач ОСОБА_1 вказувала на те, що вона, у тому числі, звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання їхнього сина ОСОБА_3 .

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказувала на те, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Іншого доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, позивач не отримує. З огляду на викладене, позивач ОСОБА_1 просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_2 , починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення сином ОСОБА_3 трьох років.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 листопада 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, при цьому 07 липня 2022 року подала суду заяву, з якої слідує, що позивач підтримує позов та просить його задовольнити; проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин; відзив не подав.

Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд постановив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке:

З тексту позовної заяви слідує, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2018 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 і позивач ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а. с. ).

З копії довідки виконавчого комітету Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 02 листопада 2021 року слідує, що дитина проживає разом із позивачем ОСОБА_1 (а. с. ).

Вказану обставину відповідачем не спростовано.

Як слідує з тексту позовної заяви, відповідач не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання позивача та дитини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 2, ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України (далі - СК України)дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, особливим видом права подружжя на утримання, є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Будь - яких доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість надавати позивачу, передбачену статтею 84 СК України допомогу, позивачем ОСОБА_1 суду не представлено.

Оскільки позивачем не представлено доказів того, що відповідач може надавати позивачу, передбачену статтею 84 СК України допомогу, суд вважає вимогу позивача ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її утримання такою, що не підлягає задоволеню.

За таких обставин, у задоволенні позову про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання позивача, слід відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1, ч. 6 ст. 141,ст. ст. 258, 259, 264, 265, 280 - 282,Цивільного процесуального кодексу України, -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, - відмовити.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н. О. Шаронова