ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/998/22 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу представника позивача адвоката Дячук Сніжанни Ігорівни на додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 вересня 2022 року (постановлене суддею Ромазаном В.В., дата складення повного тексту 24 вересня 2022 року) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №607/23132/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2022 року представник позивача адвокат Дячук С.І. звернулась в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення в справі №607/23132/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Заяву обґрунтовувала тим, що у даній справі позов було задоволено частково, однак не було вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу, а тому просила стягнути із ОСОБА_2 6 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 вересня 2022 року заяву представника позивача задоволено частково стягнуто із відповідача на користь позивача 1 800 грн. витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно до задоволених позовних вимог. В решті вимог заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача адвокат Дячук С.І. просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги заяви у повному обсязі.

Вважає, що суд першої інстанції, застосовуючи принцип пропорційності щодо розподілу судових витрат, не врахував, що фактично позовна вимога про стягнення із відповідача аліментів була задоволена та пропорційність не має визначатись виключно через кількісний критерій заявленої вимоги, а через співвідношення між поставленою метою позову та захистом права позивача.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

У судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи не з`явилися, від апелянтки надійшла заява про розгляд справи без її участі, що згідно ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, ознайомившись із апеляційною скаргою, колегія суддів приходить до переконання про необхідність відмови у її задоволенні.

Судом було встановлено наступні обставини.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, задоволено частково. Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі у розмірі 4500 грн.. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 14.12.2021 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Стягнуто із ОСОБА_2 у користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Позивачем було заявлено позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей на загальну суму 30 000 грн.

02 грудня 2021 року між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Твій Адвокат» було укладено договір №121 про надання правової допомоги, відповідно до умов якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання, бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу Клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що за надання правової допомоги, відповідно до даного договору, Клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 6000 грн.

Згідно акту виконаних робіт від 06.09.2022 року, складеного та підписаного сторонами, адвокатське об`єднання виконало наступні роботи: підготовка позовної заяви (2 год.) 2000 грн.; підготовка відповіді на відзив (1 год.) 1000 грн.; підготовка адвокатських запитів, процесуальних клопотань (на приєднання доказів, на витребування доказів) (1 год.) 1000 грн.; участь у судових засіданнях (2 год.) 2000 грн. Всього затрачено 06 год. на надання правничої допомоги, вартість яких становить 6000 грн.

Задовольняючи частково заяву представника позивача та визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача, суд першої інстанції виходив із пропорційності розміру задоволених позовних вимог, що становила 30% від заявленої суми позовних вимог.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В контексті критеріїв реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, суд першої інстанції не ставив під сумнів заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу у сумі 6 000 грн. та стороною відповідача така сума не заперечувалась.

Оскільки позивачем було заявлено позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей на загальну суму 30 000 грн., а судом було задоволено позов частково на загальну суму 9 000 грн., правильним є висновок суду першої інстанції про те, що розмір задоволених позовних вимог пропорційно становить 30% від заявленої суми позовних вимог.

Таким чином, визначений судом першої інстанції розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача у сумі 1 800 грн. є таким, що відповідає вимогам п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Доводи апелянта не дають підстав критично оцінити висновки суду першої інстанції. За таких обставин, колегія суддів вважає, що додаткове рішення є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст. 374, 375, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника позивача адвоката Дячук Сніжанни Ігорівни залишити без задоволення.

Додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2022 року.

Головуюча:

Судді: