ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/21652/22

Провадження № 22-ц/4820/1826/22

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. ( суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Кошельник В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/21652/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2022 року в складі судді Колієва С.А. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в:

У жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 роз`єднано, виділено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя в окреме провадження.

24 жовтня 2022 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила заборонити вчиняти дії щодо відчуження частки у статутному капіталі ТзОВ «Сав-сервіс» у розмірі 100% вартістю 1 000 000 грн, що належить ОСОБА_2 ; заборонити вчиняти дії щодо відчуження 1/3 квартири площею 69 кв м за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

При цьому заявник посилалася, що між нею та відповідачем є спір щодо поділу майна подружжя, частка у статутному капіталі ТзОВ «Сав-сервіс» у розмірі 100% вартістю 1 000 000 грн є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки набута подружжям за час перебування у шлюбі і в разі можливого відчуження ОСОБА_2 вказаної частки третім особам буде порушена презумпція рівності часток подружжя, оскільки зменшиться загальна маса майна, що належить подружжю. Також заявник вказала, що факт її звернення з позовом про стягнення грошової компенсації частки у статутному капіталі товариства у розмірі 60 042 грн 13 коп зумовлений необхідністю здійснити поділ майна в рівних частках та не змінює факту належності вказаної частки на праві спільної сумісної власності подружжя та не виключає частку статутного капіталу з загальної маси майна подружжя. З цих же підстав, ОСОБА_1 просила заборонити вчиняти будь які дії щодо відчуження 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки ця частка також є майном подружжя.

Таким чином, між сторонами існує спір щодо поділу майна в зв`язку з чим існує загроза невиконання рішення суду та гарантування ефективного захисту прав позивача в разі задоволення позову.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2022 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

ОСОБА_1 не погодилася з ухвалою суду першої інстанції подала апеляційну скаргу, вказує на порушення судом норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального права. Апелянтка посилається, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для застосування заходів забезпечення позову, адже предметом спору є майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а частка у статутному капіталі ТзОВ «Сав-Сервіс» у розмірі 100% вартістю 1 000 000 грн є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки набута подружжям за час шлюбу. Тому при можливому відчуженні ОСОБА_2 вказаної частки третім особам буде порушена презумпція рівності часток подружжя, оскільки зменшиться загальна маса майна, що належить подружжю. Також апелянтка посилається, що заборона вчинення дій щодо відчуження 1/3 частини квартири, що належить ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності також допоможе зберегти майно, яке підлягає розподілу.

Тому, ОСОБА_1 та її представник адвокат Керницька О.В., просили скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, у жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

В позовних вимогах про поділ майна подружжя позивач просила суд поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, виділивши в особисту приватну власність :

- ОСОБА_1 - сауну, площею 161.2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 ; квартиру, площею 116,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 ;

- ОСОБА_2 - частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою. відповідальністю «Сав-сервіс» у розмірі 100% вартістю 1000000 грн., що належить ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача грошову компенсацію ринкової вартості Ѕ частки у статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю «Хмельницьке підприємство «Облагропостач» у розмірі 64783,38 грн. та грошову компенсацію у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-сервіс» в сумі 60042,13 грн.

24 жовтня 2022 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення даного позову, в якій просила заборонити вчиняти дії щодо відчуження частки у статутному капіталі ТзОВ «Сав-сервіс» у розмірі 100% вартістю 1 000 000 грн, що належить ОСОБА_2 ; заборонити вчиняти дії щодо відчуження 1/3 квартири площею 69 кв м за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, в задоволенні якої оскаржуваною ухвалою суду було відмовлено.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Частиною першою статті 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Серед видів забезпечення позову є: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладення арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; інші заходи у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною першою статті 150 цього Кодексу, а також забезпечити позов іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до вимог частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Відповідно до вимог частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції правомірно виходив з того, що предметом позову не є поділ частки в статутному капіталі даного товариства, позивач лише хоче стягнути грошову компенсацію даної частки, виділивши дану частку при поділі майна відповідачу, а 1/3 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 взагалі не є предметом поділу, тому такі заходи забезпечення позову є неспівмірними із заявленими позовними вимогами.

Колегія суддів, погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вказано вище позивач просить суд при поділі майна подружжя виділити саме у власність ОСОБА_2 - частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-сервіс» у розмірі 100% вартістю 1000000 грн., що належить ОСОБА_2 , стягнувши з останнього на свою користь грошову компенсацію ринкової вартості Ѕ цієї частки.

Отже, незалежно від можливості відповідача розпорядитись даною часткою позивач в будь-якому випадку в разі поділу цього майна має право на стягнення з відповідача вартості цієї частки в статутному капіталі, про що нею і заявлено в позовній заяві, а тому невжиття такого заходу забезпечення позову як заборона на відчуження частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-сервіс» жодним чином не ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду в частині стягнення компенсації вартості частки.

Доводи апеляційної скарги, що в разі відчуження частки в статутному капіталі товариства буде порушена презумпція рівності часток подружжя, оскільки зменшиться загальна маса майна, що належить подружжю з цих підстав слід відхилити, оскільки позивач як у випадку з відчуженням частки в статутному капіталі ТДВ «Хмельницьке підприємство «Облагропостач» має право на включення вартості частки до загальної маси майна, що належить подружжю, та стягнення вартості цієї частки з відповідача на свою користь.

Також апеляційний суд не приймає до уваги твердження апелянта, що при відчуженні 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що не є предметом позову, відповідач буде претендувати на квартиру, площею 116,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яка є предметом позову.

Наявність у відповідача на праві особистої власності іншого житлового приміщення жодним чином не обмежує його права власності як співвласника на володіння, користування та розпорядження спільним майно подружжя у вигляді іншої квартири набутої під час шлюбу, при поділі майна подружжя він теж має право вимагати передати лише в його власність спірну квартиру, незалежно від того чи є в його власності інше житло, оскільки в даному випадку предметом спору є фактично право власності сторін на майно, безпосередньо спільне нерухоме майно сторін у вигляді житла та його поділ між співвласниками, а не житлові права відповідача на право проживання у спірній квартирі.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 грудня 2022 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова