Справа № 450/3721/20 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/3838/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Крайник Н.П.,

при секретарі Ждан К.О.

з участю позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника позивачів ОСОБА_3 , відповідачки ОСОБА_4 , представника відповідачки ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа: Відділ органу опіки та піклування Пустомитівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та визначення графіку побачень з внуком,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, у якому просили усунути їм перешкоди у спілкуванні з онуком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити графік побачень, а також зобов`язати службу у справах дітей надати відповідний висновок щодо такого графіку і усунення перешкод у спілкуванні.

Мотивували свої позовні вимоги тим, що 21 липня 2008 року їхній син ОСОБА_7 і відповідачка уклали шлюб, у якому в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_6 . В подальшому рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 лютого 2020 року у справі № 450/4475/19 шлюб між ними був розірваний, після чого ОСОБА_6 залишився проживати з ОСОБА_4 . Повідомили, що відповідачка з літа 2020 року заблокувала вхідні дзвінки від них і забрала у ОСОБА_6 телефон. Крім того, вона безпідставно не дозволяє їм бачитися з ОСОБА_6 . Будь-які спроби зустрітися з ним не дають бажаного результату, оскільки відповідачка або перебуває за місцем проживання, або не відкриває їм двері. Вказали, що ОСОБА_6 до того часу проводив з ними час, залишався в них вдома, а вони в свою чергу дарували йому подарунки, організовували свята і все необхідне для дозвілля. Вважають, що чинення їм відповідачкою перешкод у спілкуванні з онуком порушує їх право на участь у вихованні дитини і спілкуванні з ним. Враховуючи наведене, просили встановити графік побачень, у якому визначити їхнє право забирати ОСОБА_6 два рази на місяць з п`ятниці до вечора неділі, у його день народження 2 або 3 січня на декілька годин або з можливістю ночівлі у них, на їхні дні народження 11 травня та 11 серпня, день народження хресної матері 07 жовтня, на ОСОБА_8 (з 06 до 09 січня два дні на вибір матері), Великодні (неділя або понеділок) свята, свято ОСОБА_9 (12 липня), свято Миколая (18 або 19 грудня), надати їм можливість один раз протягом року на 10 днів (липень-серпень) відвозити його для оздоровлення на море, в гори або санаторій без присутності матері, самостійно за необхідності відводити його на консультацію до лікаря, спілкуватися з ним по телефону.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 жовтня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначають, що будь-які спроби бабусі та дідуся брати участь у житті дитини є безрезультатними, оскільки відповідачка не дає такої можливості через необгрунтовану принципову позицію. Також вважають, що суд не надав належної правової оцінки висновку Пустомитівської міської ради, як органу опіки та піклування, щодо даного спору, з приводу участі позивачів у вихованні дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 02.06.2021 №02-08/992.

В апеляційній скарзі скаржники просять скасувати рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 жовтня 2021 року та постановити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги щодо призначення графіку побачення з онуком.

06 червня 2022 року від представника відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , вважає апеляційну скаргу безпідставною, необгрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення. Просить рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 жовтня 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам частково не відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд виходив з тих обставин, що обставини, якими позивачі обґрунтовували свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити.

З такими висновками колегія суддів частково не погоджується з наступних обставин.

Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 16 січня 2015 року, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

Сторонами не оспорюється і визнається той факт, що позивачі по справі на момент розгляду справи є дідом та бабою малолітнього ОСОБА_6 .

Позивачі стверджують, що відповідачка чинить їм перешкоди у спілкуванні з онуком ОСОБА_6 , а саме заблокувала їхні номери телефонів, не надає їм можливості провести час разом за її відсутності, а також забрала у дитини мобільний телефон, за допомогою якого вони підтримували з ним контакт.

Вирішуючи даний спір, колегія суддів виходить з найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Суд вважає, що особисті стосунки між батьками дитини та їх родичами не повинні ставати на заваді і перешкоджати можливості дитини реалізовувати своє право на спілкування з родинами обох батьків.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Положеннями статті 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Згідно із частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом справ щодо розв`язання спору відносно участі у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, виходив із того, що будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження створення відповідачем перешкод у спілкуванні позивачів з ОСОБА_6 суду не надано.

Вказуючи на недоведеність позивачами факту створення їм відповідачкою перешкод у спілкуванні з онуками, суд не звернув уваги на те, що саме по собі подання позову про визначення порядку спілкування з онуком та заперечення відповідачки про його задоволення свідчить про наявність таких перешкод, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позову.

Вказане узгоджується з Постановою Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 711/9775/15-ц.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, позивачі зазначали, що між сторонами по справі існує конфлікт з приводу їх спілкування з внуком та участі в його вихованні.

Крім того сам факт наявності спору з цього приводу свідчить про існування перешкод з боку відповідача щодо участі бабусі та дідуся у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Таким чином висновки суду першої інстанції про відсутність перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з онуком не відповідають обставинам справи.

Виходячи з аналізу наведених норм права та матеріалів справи, апеляційний суд вважає, що спілкування з бабусею та дідусем відповідатиме інтересам дитини. Доказів їх особистого негативного впливу на онука матеріали справи не містять.

Колегія суддів переконалася у існуванні між сторонами (батьки дітей з однієї сторони, бабуся із дідусем з іншої сторони) неприязних відносинах між сторонами.

Оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши наявність перешкод у вільному спілкуванні між бабусею, дідусем та онуком, надаючи оцінку висновку Відділу органу опіки та піклування Пустомитівської міської ради від 02 червня 2021 року № 02-8/992 щодо розв`язання спору між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з приводу їх участі у вихованні дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доводам позивачів в цій частині, з урахуванням віку онука, стану його здоров`я та його інтересів, відсутності протиправних дій бабусі та дідуся стосовно онука, бажання бачитися, піклуватися про нього та виховувати його, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 жовтня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме, зобов`язання ОСОБА_4 не створювати перешкод у побаченні та спілкуванні бабусі ОСОБА_2 та дідусю ОСОБА_1 з їхнім внуком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити бабусі ОСОБА_2 та дідусю ОСОБА_1 порядок участі у вихованні та спілкуванні з їхнім внуком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши наступний графік їх побачень: щороку 3 січня, дні народження бабці (11 травня), дідуся (11 серпня), хресної мами (07 жовтня), на Різдвяні свята (з 6 по 9 січня, 2 дні на вибір), Великодні свята (неділя або понеділок), свято Миколая (18 або 19 грудня) за попередньою домовленістю з ОСОБА_4 - відповідною по справі, поза межами господарського двору проживання дитини в АДРЕСА_1 та без присутності матері дитини ОСОБА_4 ; а також спілкування щовівторка з 18:00 год. до 19:00 год. засобами телефонного зв`язку.

Підсумовуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що такий спосіб участі бабусі та дідуся у вихованні онуків та спілкуванні з ним у повній мірі відповідатиме інтересам як бабусі та дідуся, так онука, а також є достатнім для забезпечення участі діда та баби у процесі виховання онука.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 жовтня 2021 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа: Відділ органу опіки та піклування Пустомитівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та визначення графіку побачень з внуком - задовольнити частково.

Встановити та затвердити наступний графік побачень і спілкування бабусі ОСОБА_2 та дідуся ОСОБА_1 з їхнім внуком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

щороку 3 січня, дні народження бабці (11 травня), дідуся (11 серпня), хресної мами (07 жовтня), на Різдвяні свята (з 6 по 9 січня, 2 дні на вибір), Великодні свята (неділя або понеділок), свято Миколая (18 або 19 грудня) за попередньою домовленістю з ОСОБА_4 , поза межами господарського двору проживання дитини в АДРЕСА_1 та без присутності матері дитини ОСОБА_4 ;

спілкування щовівторка з 18:00 год. до 19:00 год. засобами телефонного зв`язку.

ОСОБА_4 не створювати перешкод у побаченні та спілкуванні бабусі ОСОБА_2 та дідусю ОСОБА_1 з їхнім внуком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 20 червня 2022 року.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник