ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/878/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/2103/17 Категорія: 306010000 Гудзенко В. Л.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Сіренко Ю.В.
секретарПопова М.В.

учасники справи:

позивач (скаржник) ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.04.2022 (суддя в суді першої інстанції Гудзенко В.Л.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про приниження гідності сім`ї,

в с т а н о в и в :

18.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, доповнений 29.05.2017, яким просив визнати неприйнятними дії ОСОБА_2 , спрямовані на приниження особистої гідності сім`ї ОСОБА_1 , зобов`язати ОСОБА_2 виплатити позивачу як єдиному спадкоємцю матері 2 000 грн. морального відшкодування, мотивуючи тим, що він протягом останніх 10 років життя його матері проживав однією сім`єю зі своєю матір`ю, яка ще при житті до 2014 року потерпала від порушення своїх прав і їхніх законних інтересів від ОСОБА_2 , який самостверджувався за рахунок приниження безпорадності їхньої сім`ї. Відповідач розповсюджував після смерті матері завідомо неправдиві відомості про стан її здоров`я, порушуючи цілісність інформації для створення доказів з корисливих мотивів. Крім того, протягом останніх п`яти років її життя відповідач ОСОБА_2 одноособово і безпідставно висловлював особисту думку, збирав і поширював інформацію про поважний вік і стан її здоров`я з метою приниження гідності сім`ї. Кількість усних незаконних випадків приниження за відсутності процедурної форми не зафіксовано, але достовірно встановлений письмовий факт за результатами перевірки Уманським ВП його заяви.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.04.2022 у задоволенні позовних вимог у справі відмовлено. Суд зазначив, що з позовної заяви позивача не можливо встановити в чому полягає порушення його законних прав та інтересів відповідачем та позивач не довів тих обставин на які він посилається як не довів і самого факту порушення його законних прав та інтересів.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач 30.05.2022 подав апеляційну скаргу, в якій, не погоджуючись з висновком суду, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить рішення у справі скасувати та залишити його позовну заяву без розгляду для повторного звернення. Вказує, що розгляд розпочався і закінчився на стадії підготовки справи до розгляду та суд не вимагав подання інших документів, не вважав за потрібне зібрати всі докази за 2017-2022 роки. Крім того, у 2021 році судді був заявлений відвід з приводу порушення присяги. Зазначає, що відповідач продовжує паплюжити його сім`ю, що спричиняє йому душевний біль і вимагає повторного звернення до суду.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

За змістом позовної заяви протягом останніх 10 років життя його матері він з матір`ю проживали однією сім`єю, а протягом останніх п`яти років її життя відповідач ОСОБА_2 одноособово і безпідставно висловлював особисту думку, збирав і поширював інформацію про поважний вік і стан її здоров`я з метою приниження гідності сім`ї. Кількість усних незаконних випадків приниження за відсутності процедурної форми не зафіксовано, але достовірно встановлений письмовий факт за результатами перевірки Уманським ВП його заяви.

Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі вищенаведених фактичних обставин, мають таку правову регламентацію.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 16 ЦК України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами права визначено способи захисту прав та інтересів і цей перелік не є вичерпним.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням викладеного вище, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів даної справи доказів протиправних дій відповідача позивачем не надано, як не надано позивачем і матеріалів перевірки та висновків Уманським ВП ГУНП в Черкаській області, про які він вказує у позовній заяві та доповненні до позову.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Пунктом 6 вказаної постанови Пленуму ВСУ визначено, що, враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції в цій справі про те, що не надання позивачем належних та допустимих доказів обставин, на які посилається ОСОБА_1 , зокрема, приниження гідності сім`ї, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

А отже, виходячи з наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в підтвердження своїх вимог.

При цьому, в апеляційній скарзі скаржник просить на підставі ст. 257 ЦПК України залишити позов без розгляду, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції мотивовано ненаданням доказів, отже суд мав залишити позов без розгляду.

Такі доводи скаржника апеляційний суд оцінює критично.

Підстави для залишення позову без розгляду визначені ст. 257 ЦПК України та їх перелік є вичерпним. Пункт 8 вказаної статті передбачає повноваження районного суду постановити ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений законом строк.

За матеріалами справи встановлено, що за позовною заявою ОСОБА_1 за наслідками перевірки відповідності форми та змісту поданої ним позовної заяви вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України судом першої інстанції постановлено ухвалу від 12.09.2021 про прийняття до розгляду та відкриття позовного провадження в справі.

При цьому обов`язком позивача є надання до позовної заяви всіх наявних у нього доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (ч. 5 ст. 177 ЦПК України).

Апеляційний суд звертає увагу скаржника на те, що суд має надавати оцінку доказам, які додані позивачем до матеріалів позовної заяви виключно з мотивів наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі, тобто належності оформлення позовної заяви відповідно до вимог ЦПК України, а не перевіряти докази, надані позивачем в обґрунтування позовних вимог по суті спору у аспекті їх достатності для вирішення спору у справі.

В протилежному випадку суд, при вирішенні питання про відкриття провадження за позовом, передчасно надавав би оцінку заявленим вимогам по суті, що нормами процесуального права на передбачено. Відповідна компетенція суду виникає тільки на стадії ухвалення рішення по суті спору ст. ст. 264, 265 ЦПК України.

Інших доводів, які б свідчили про те, що спір у справі суд першої інстанції вирішив невірно, апеляційна скарга відповідача не містить.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.04.2022 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Так як скаржника звільнено від сплати судового збору згідно положень п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» як особу з інвалідністю І групи, витрати по сплаті судового збору за розгляд цієї справи судом апеляційної інстанції слід віднести на рахунок державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.04.2022 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про приниження гідності сім`ї залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд цієї справи судом апеляційної інстанції віднести на рахунок державного бюджету.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 21.06.2022.

Суддя-доповідач

Судді