ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/373/22 Справа № 201/200/19 Категорія 39 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Гаржі О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Перша дніпровська державна нотаріальна контора і ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частини кв. АДРЕСА_1 .

Вказує, що зазначена вище квартира є спільною сумісною власністю її померлого батька ОСОБА_4 та її матері ОСОБА_2 в рівних частках. Квартира була придбана 03 жовтня 1995 року за договором купівлі-продажу.

Зазначає, що на момент відкриття спадщини постійно мешкала разом з батьками у спірній квартирі. Від свого права на спадкування не відмовлялася, відповідної заяви до нотаріальної контори не подавала. Спадкоємцями першої черги на 1/2 частину вказаної квартири є мати - ОСОБА_2 , її сестра ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Їй стало відомо, що її мати у 2018 році почала здійснювати оформлення спадщини для майбутнього продажу спірної квартири, при цьому остання про права інших спадкоємців, нотаріусу не повідомила, таким чином позбавивши ОСОБА_1 законного права на 1/6 частку у спадковому майні.

Вважає себе такою, що фактично прийняла спадщину у вигляді частки майна, оскільки протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини не звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від спадщини, від спадщини не відмовляється і бажає її прийняти, але зробити це не може внаслідок відсутності у неї оригіналів документів, необхідних для видачі нотаріусом свідоцтва про право спадщину. Зазначає, що ОСОБА_2 зазначені документи має, але нотаріусу не надає, сама не з`являється, чим перешкоджає реалізації її права на отримання спадщини. Вважає, що її право на отримання спадщини порушено, а тому повинно бути поновлено.

Враховуючи зазначене, з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд: визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом у розмірі 1/6 частини в кв. АДРЕСА_1 , яка складається із: 1 - коридор, 2 - кладова, 3 - ванна, 4 - туалет, 5 - кухня, 6, 8 - житлова, 7 - кладова, І - лоджія.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю позивачем порушення її прав.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 вважається такою, що фактично прийняла спадщину, оскільки із заявами про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася та на момент відкриття спадщини проживала разом з батьками у спірній квартирі. Вважає, що її права порушені, оскільки не може оформити спадщину у зв`язку з ненаданням її матір`ю ОСОБА_2 оригіналів документів, які необхідні нотаріусу для оформлення спадщини. Крім того, ОСОБА_2 у 2018 році почала оформлювати спадщину для майбутнього продажу спірної квартири та не повідомила нотаріуса про наявність інших спадкоємців, чим позбавила ОСОБА_1 права на 1/6 частку у спадковому майні.

ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частини в кв. АДРЕСА_1 .

Вказана квартира придбана 03 жовтня 1995 року за договором купівлі-продажу.

Спадкоємцями першої черги на 1/2 частину вказаної квартири є мати позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сестра позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як вбачається з актів від 17 липня 2020 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (по день смерті), фактично проживали за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 проживала за вказаною адресою по вересень 1994 року.

ОСОБА_1 протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини до нотаріальної контори із заявою про прийняття чи відмову у прийнятті спадщини не зверталася.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, статтями 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статтях 1269, 1270 ЦК України.

Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України "Про нотаріат" при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів про недоведеність позивачем порушення її прав.

Колегія відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 вважається такою, що фактично прийняла спадщину, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину, враховуючи, що у складі спадщини наявне нерухоме майно. Не спростовано позивачем і факт непроживання останньої з вересня 1994 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Доводи про неможливість оформлення спадщини у зв`язку з ненаданням її матір`ю ОСОБА_2 оригіналів документів, які необхідні нотаріусу для оформлення спадщини не заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 зверталася до своєї матері з приводу надання документів на спірну квартиру.

Аргументи, про те, що ОСОБА_2 у 2018 році почала оформлювати спадщину для майбутнього продажу спірної квартири та не повідомила нотаріуса про наявність інших спадкоємців, чим позбавила ОСОБА_1 права на 1/6 частку у спадковому майні. є лише припущеннями та непідтверджені належними та допустимими доказами.

Таким чином, вказані та інші доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають. Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова