Номер провадження: 22-ц/813/8707/22
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.

суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.

за участю секретаря судового засідання Пінькової К.Ю.

представника позивачки адвоката - Врона Андрія Валентиновича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 02 червня 2022 року

у справі про збільшення розміру аліментів

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_1

встановив:

17 вересня 2021 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним вище позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються, відповідно до рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 23 квітня 2018 року у справі № 523/3320/18-ц, та починаючи з моменту її звернення до суду з цим позовом, стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4, його заробітку ( доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що розмір аліментів, що стягується з відповідача є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку малолітньої дитини, водночас зазначає про зміну матеріального стану відповідача в бік поліпшення з часу ухвалення судом 28 квітня 2018 року рішення про стягнення з нього аліментів, тому вважає є підстави для зміни розміру аліментів, шляхом його збільшення.

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 02 червня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Змінено розмір аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стягуються за рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 23 квітня 2018 року по справі № 523/3320/18, а саме з 1000 гривень щомісяця на 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісяця та вирішено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісяця, до досягнення повноліття сином ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно, на користь ОСОБА_2 , з моменту набрання рішення законної сили.

Вирішено питання стосовно судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, вважає помилковим висновок суду про часткове задоволення позову ОСОБА_2 з підстав наведених у змісті оскаржуваного рішення, оскільки вважає, що останньою не доведено підстав позову, а саме обставин щодо поліпшення його матеріального стану у порівнянні із часом ухвалення судом рішення від 23 квітня 2018 року у справі про стягнення з нього аліментів, і його можливості сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі. Також зазначає, що на його утриманні перебуває ще ї інша неповнолітня дитина - син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову ОСОБА_2 .

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка ОСОБА_2 в інтересах якої діє представник адвокат Врон А.В. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись законність оскаржуваного рішення суду та необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню частково виходячи з такого.

Відповідно до вимог ч.1,ч.4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду відповідає не в повній мірі з огляду на таке.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою доведено обставини щодо зміни матеріального стану відповідача ОСОБА_1 у бік поліпшення з часу ухвалення 23 квітня 2018 року Суворовським районним судом Одеської області рішення про стягнення з останнього аліментів у справі № 523/3320/18, водночас зазначивши про те, що з вказаного часу збільшився рівень споживчих цін, змінився розмір прожиткового мінімуму, тому вважав є підстави для збільшення розміру аліментів визначеного вказаним вище судовим рішенням, що передбачено ч.1 ст. 192 СК України.

З такими висновками суду колегія суддів не погоджується з огляду на таке.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 23 квітня 2018 року Суворовський районний суд ухвалив рішення у справі №523/3320/18, яким стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 12 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В провадженні Другого Київського ВДВС ГТУЮ в місті Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) перебуває виконавче провадження, відкрите 15 червня 2018 року на підставі виконавчого листа № 523/3320/18, виданого Суворовським районним судом м. Одеси.

Відповідач ОСОБА_1 є працездатною особою, офіційно працює у Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення ГУ ДСНС України в Одеській області на посаді майстра з ремонту відділення ремонту техніки ремонтної групи частини забезпечення та обслуговування.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2022 року 2100 гривень, з 1 липня 2201 гривень, з 1 грудня 2272 гривень.

Отже стягнутий з відповідача судовим рішенням розмір аліментів на користь позивачки на утримання їхньої малолітньої дитини всупереч вимог ч.2 статті 182 СК України є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, зміна способу стягнення аліментів, визначеним рішенням суду є беззаперечним правом позивачки, як одержувача, що не потребує доведенню відповідних обставин, зокрема щодо зміни матеріального стану платника аліментів.

Позовні вимоги ОСОБА_2 фактично зводяться до зміни способу виконання вказаного вище рішення суду від 23 квітня 2018 року, оскільки остання зокрема посилається на невідповідність розміру стягуваних з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі - 1000 гривень, для повноцінного утримання та забезпечення гармонійного розвитку дитини, який є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду України викладеними у постанові від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс-13.

За таких обставин висновок суду про часткове задоволення позову є вірним.

Ураховуючи наведене вище, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги стосовно недоведеності позивачкою обставин щодо поліпшення матеріального стану відповідача після ухвалення судового рішення від 23 квітня 2018 року, а також посилання останнього щодо перебування на його утриманні іншої неповнолітньої дитини.

Водночас колегія суддів зауважує, що розмір аліментів про який просить позивачка є мінімальним розміром встановленим законом.

Підсумовуючи наведене колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржуване рішення суду на підставі ст. 376 ЦПК України змінити в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 02 червня 2022 року змінити в редакції цієї постанови та виклавши абзаци другий, третий резолютивної частини оскаржуваного судового рішення в абзаці другого такого змісту:

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 23 квітня 2018 року у справі № 523/3320/18-ц, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1000 гривень щомісячно на 1/4 частку від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_8 .

У зв`язку із цим, абзаци четвертий, п`ятий, шостий, сьомий, восьмий вважати абзацами третім, четвертим, п`ятим, шостим, сьомим.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Дата складення повної постанови 13 грудня 2022 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

М.В. Назарова