"12" грудня 2022 р. Справа № 363/1025/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

12 грудня 2022 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лукач О.П.

за участю секретаря Строкань В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вишгород у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Рух справи. Процесуальні дії у справі.

21 квітня 2022 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 19 квітня 2017 року у розмірі

81938,67 гривень, а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі

2481,00 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 гривень.

Після виконання судом вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 2 червня 2022 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи та призначено до розгляду на 10:00 11 серпня 2022 року.

4 серпня 2022 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

У судове засідання, призначене на 11 серпня 2022 року, сторони не з`явились, про день час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.

У зв`язку із поверненням на адресу суду конверту з надісланою відповідачу судовою повісткою про виклик до суду, копією ухвали суду про відкриття провадження та позовної заяви з додатками, без вручення адресату, судове засідання було відкладено на 10:00

28 жовтня 2022 року, про що повідомлено учасників провадження.

У призначене судове засідання учасники провадження не з`явилися та за відсутності доказів належного повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи і вручення йому повторно надісланої судової кореспонденції, розгляд справи було відкладено на 15:30 12 грудня 2022 року, про що повідомлено учасників провадження судовими повістками про виклик та на сайті Вишгородського районного суду було розміщено «Оголошення про виклик ОСОБА_1 до суду на 12 грудня

2022 року».

У призначене судове засідання учасники провадження не з`явилися, про день час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності сторін, суд враховує подане разом з позовною заявою та 4 серпня 2022 року на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «Вердик Капітал» та те, що відповідно до частини одинадцятої статті 128 ЦПК України, відповідач ОСОБА_1 з опублікуванням оголошення про його виклик вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої

статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Враховуючи наявність умов, визначених у частині першій статті 280 ЦПК України, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Обґрунтування позову.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19 квітня 2017 року між позичальником ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» був укладений Договір № 0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 30030,03 гривень на строк до 19 квітня 2021 року включно.

За умовами кредитного договору, банк зобов`язувався надати позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному кредитним договором, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору.

Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти на суму 30030,03 гривень.

Відповідно до пункту 3.8. кредитного договору процентна ставка за кредитним договором встановлюється в розмірі 65 % річних.

Пунктом 3.9. Кредитного договору передбачено, що за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений договором термін процентна ставка встановлюється в розмірі 72,00 % річних, що діє для строкової суми основної заборгованості на дату виникнення такого прострочення.

Такий розмір процентної застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором та починає нараховуватися на прострочену суму основного боргу з дати виникнення простроченої, а саме з наступного дня після дня не сплати або не повної сплати платежу встановленого у кредитному договорі і нараховуються до моменту погашення такої заборгованості.

8 жовтня 2019 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» був укладений Договір факторингу № 150, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» набуло право вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за Договором №0 від 19 квітня 2017 року, що укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2

09 жовтня 2019 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 9-10/19, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за Договором №0 від 19 квітня 2017 року, що укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» втратив такі права.

За період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість позичальника за кредитним договором в повному обсязі не погашена.

Станом на день подання позовної заяви відповідач не повернув отримані від позивача кредитні кошти на підставі договору №0 від 19 квітня 2017 року.

З огляду на те, що позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних витрат та 3% річних.

Загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних витрат та 3% річних за користуванням кредиту, що підлягає стягненню станом на 9 лютого 2022 року, становить 81938,67 гривень з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 23804,03 гривні; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 11617,51 гривень; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості)

39885,44 гривень; заборгованість з комісії - 4863,36 гривні; заборгованість з пені -

0,00 гривень; нараховані 3% річних 579, 12 гривень; витрати від інфляції

1189,20 гривень.

Попередня сума судових витрат, які поніс позивач у зв`язку з пред`явленням позову та розгляду справи складає: 2481,00 гривня судовий збір; 9000,00 гривень витрати на правничу допомогу.

Щодо правової позиції учасників провадження.

Жодних заяв, клопотань, пояснень щодо позовних вимог або заперечень на позовні вимоги в будь-якій формі від відповідача на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмету спору.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що 19 квітня 2017 року між ПАТ «УкирСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір №0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку.

Відповідно до пункту 2.1 договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору та правил.

Згідно із пунктом 3.3 договору кредит надається позичальнику для особистих потреб, а саме: в сумі 30000 гривень на споживчі цілі шляхом перерахування в безготівковій формі на картковий рахунок позичальника НОМЕР_1 , відкритий у банку до якого випущено платіжну картку; в сумі 30,03 гривень на оплату страхового платежу відповідно до умов договору добровільного страхування від нещасного випадку укладеного 19 квітня 2017 року з Приватне АТ «СК «КАРДІФ» (далі - Отримувач), код ЄДРПОУ/ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_2 , шляхом перерахування з позичкового рахунку позичальника на рахунок Отримувача № НОМЕР_3 , відкритого в АТ «Укрсиббанк», код банку (МФО) 351005; в сумі 0 гривень на оплату разової комісії за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні (встановленні) кредиту, шляхом зарахування на рахунок банку суми разової комісії за надання кредиту з позичкового рахунку Позичальника.

Відповідно до пункту 3.5 позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до графіка, що викладений у додатку №1 до договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернутий до 19 квітня 2021 року.

Сторони погодили, графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту у додатку №1 до договору №0 від 19 квітня 2017 року.

Так, пунктом 3.6 визначено розмір ануїтетного платежі 1798 гривень. Розмір останнього ануїтетного платежу може відрізнятись від розміру попередніх платежів.

Відповідно до пункту 3.7 ануїтетний платіж повинен сплачуватись щомісячно до

19 числа (включно) кожного місяця.

Відповідно до пунктів 3.7 та 3.8 договору процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 65 % річних, за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка в розмірі 72,00% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника за Договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у Договорі, і нараховуються до моменту погашення такої заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «УкрСиббанк» виконало свої зобов`язання за договором №0 від 19 квітня 2017 року надавши ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 30030,03 грн., що підтверджується випискою за кредитним договором, а також наявними у матеріалах справи та підписаними відповідачем: договором, додатком до договору, заявою-приєднанням (акцепт) до договору добровільного страхування позичальника, анкетою-заявою на надання споживчого кредиту, умовами кредитування.

08 жовтня 2019 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохілс Веста» укладений договір факторингу №150, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохілс Веста», а ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохілс Веста» набуло право вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 0 про надання споживчого кредиту с можливістю відкриття карткового рахунку від 19 квітня 2017року, що укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

09 жовтня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохілс Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №9-10/19, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохілс Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 0 про надання споживчого кредиту с можливістю відкриття карткового рахунку від 19 квітня 2017 року, що укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Згідно розрахунку заборгованість ОСОБА_1 станом на 9 лютого 2022 року за кредитними договором № 0 від 19 квітня 2017 року становить 81938,67 гривень, яка складається з: нараховані 3% річних 579, 12 гривень, витрати від інфляції

1189,20 гривень, заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 23804,03 гривні, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 11617,51 гривень, заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 39885,44 гривень, заборгованість з комісії - 4863,36 гривні, заборгованість з пені - 0.00 гривень.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права.

Частина перша статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина перша статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина перша статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Пункти 1, 2, 3, 4 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України в частині позики та договору кредиту, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобов`язання.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 611 ЦК України).

За приписами частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З аналізу норм статті 1048, частини другої статті 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову.

За змістом частин першої та другої статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Також, частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Отже, встановлено, що вказаний кредитний договір між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 підписаний сторонами, є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, а тому, саме з 19 квітня 2017 року між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами.

Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором ПАТ «УкрСиббанк» виконало своєчасно і повністю, надававши кредиті ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за договором від 19 квітня 2017 року.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із статтею 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Як встановлено судом, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги на підставі договору факторингу до відповідача ОСОБА_1 . Договором №0 від 19 квітня 2017 року.

Позивач реалізував своє право на стягнення усієї заборгованості за Кредитним договором № 0 від 19 квітня 2017 року, шляхом пред`явлення позову до суду.

Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги.

У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню.

Судом перевірений розрахунок заборгованості долучений до позовної заяви, який суд вважає вірним.

Висновок суду.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, а також беручи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, а отже таким, що підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.

Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною другою цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За правилом частини третьої вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення на відповідача.

Згідно з частиною 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат,які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи,встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови,що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09 червня 2020 року у справі №466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано копії наступних документів:

Договір про надання правової (правничої) допомогу №05-03/2021 від 5 березня

2021 року, укладений між АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Вердикт Капітал»;

Прайс-лист вартості адвокатських послуг від 5 серпня 2021 року;

Заявка на надання юридичної допомоги №45 від 24 листопада 2021 року про надання АО «Лігал Ассістанс» правових послуг по справі ОСОБА_1 вартістю 9000 гривень;

Витяг з акту №4 про надання юридичної допомоги від 28 листопада 2021 року;

Платіжне доручення № від 2 грудня 2021 року про оплату правової допомоги за договором №05-03/2021 від 5 березня 2021 року.

Враховуючи зазначене вище, у суду є усі наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 9000,00 гривень

Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2481 гривня.

Керуючись статтями 11, 512, 513, 526, 626, 628, 629, 1048-1050, 1054, 1055, 1077-1086 ЦК України, статтями 12, 13, 19, 76-77, 79, 81, 83, 89, 128, 141, 258, 259, 263-265, 274, 280-284 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 19 квітня 2017 року у розмірі 81938 (вісімдесят одна тисяча дев`ятсот тридцять вісім) гривень 67 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 23 грудня 2022 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , рахунок № НОМЕР_4 у банку «Південний», адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія № НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер картки платника податків НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О.П. Лукач