Справа № 450/2856/22 Провадження № 2-о/450/103/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Давидівська сільська рада Львівського району Львівської області, яка діє як орган опіки та піклування, про призначення опікуном,

в с т а н о в и в:

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просила призначити її опікуном недієздатної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мотивувала свої вимоги тим, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 вересня 2003 року по справі № 2-1392 її донька ОСОБА_2 визнана недієздатною. Повідомила, що вона постійно проживає за адресою АДРЕСА_1 . Її донька ОСОБА_2 внаслідок психічного розладу за станом здоров`я обмежено здатна контролювати свою поведінку, не орієнтується у просторі, має обмежені здатності до самообслуговування. Висновком Органу опіки та піклування Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області визнано доцільним призначити її опікуном ОСОБА_2 . Рішенням Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області № 129 від 08 серпня 2022 року затверджено згаданий висновок. З огляду на вказане, просила заяву задовольнити.

Ухвалою судді від 08 вересня 2022 року заяву залишено без руху, заявнику надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків, описаних в ній.

24 жовтня 2022 року від заявника до суду надійшла заява, якою вона усунула недоліки заяви.

Ухвалою судді від 24 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просила таку задовольнити.

Заінтересована особа Давидівська сільська рада Львівського району Львівської області, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання явку повноважного представника не забезпечила, причини неявки суду не повідомила, клопотань про розгляд справи за відсутності або про відкладення судового розгляду не подала.

Заслухавши пояснення учаснкиа судового розгляду, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 16 червня 2020 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), стверджується, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області № 334 від 05 вересня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані і проживають за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 вересня 2003 року по справі № 2-1392, яке набрало законної сили 31 жовтня 2003 року, за заявою ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнана недієздатною.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» № 3 від 28 березня 1972 року, в редакції від 25 травня 1998 року, встановлено, що рішення суду в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним повинно відповідати вимогам ст.203 ЦПК. В резолютивній частині рішення слід зазначати лише висновок суду про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним або про відмову в задоволенні заявлених про це вимог.

Вирішення інших питань (наприклад, про призначення опікуна або піклувальника) до компетенції суду не входить.

Після набрання рішенням законної сили суд повинен надіслати копію його органові опіки та піклування для призначення опікуна або піклувальника, а також у разі потреби надіслати копію рішення за місцем роботи чи проживання особи, визнаної обмежено дієздатною, для організації і здійснення контролю за її поведінкою.

Таким чином, станом на момент ухвалення рішення Пустомитівським районним судом Львівської області у справі № 2-1392 30 вересня 2003 року, до компетенції суду не входило призначення опікуна недієздатної особи, оскільки такий призначався відповідним органом опіки та піклування.

Враховуючи викладене, суд презюмує те, що опікун ОСОБА_2 призначався відповідним органом опіки та піклування на підставі згаданого рішення суду. Будь-яких доказів на підтвердження скасування або припинення опіки над ОСОБА_2 , призначеної відповідним органом опіки та піклування, суду не надано.

Висновком органу опіки та піклування Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, затвердженим рішенням виконавчого комітету Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області № 129 від 08 серпня 2022 року, визнано доцільним призначити ОСОБА_1 опікуном недієздатної ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Вимогами ст. 58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Статтею 62 ЦК України визначено, що опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Попри те, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 вересня 2003 року по справі № 2-1392 ОСОБА_2 визнана недієздатною, будь-яких доказів на підтвердження наявності у неї станом на даний час стійкого психічного розладу, у зв`язку з яким вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суду не надано.

Слід зазначити, що ч. 6 ст. 300 ЦПК України визначено обов`язок суду встановлювати строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, який не може перевищувати двох років.

Цивільно-процесуальним кодексом Української РСР в редакції, яка діяла станом на момент розгляду справи № 2-1392, такі вимоги до рішення суду про визнання особи недієздатною встановлені не було.

Водночас, необхідність встановлення строку дії рішення суду про визнання особи недієздатною зумовлена тим, що у особи, яка страждає на стійких психічний розлад, може відбуватися покращення стану здоров`я, у зв`язку з чим підстави для визнання її недієздатною, які існували на момент ухвалення відповідного рішення судом, можуть відпасти.

Для продовження строку дії рішення суду про визнання особи недієздатною особа може подати до суду відповідне клопотання в порядку ч. 7 ст. 300 ЦПК України, яке відповідно до частини 8 вказаної статті повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Вказані обставини свідчать про те, що при розгляді справ, пов`язаних з недієздатністю особи, суд повинен встановити стан здоров`я особи, яка визнана недієздатною, що може бути підтверджено відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Водночас, заявник не подала до суду відповідний висновок судово-психіатричної експертизи щодо стану здоров`я ОСОБА_2 або будь-яких інших документів, з яким можливо встановити стан її здоров`я. Крім цього, заявник не заявляла клопотань про призначення судово-психіатричної експертизи для встановлення стану здоров`я ОСОБА_2 під час розгляду справи в суді.

Суд, в свою чергу, враховуючи принцип диспозитивності, передбачений ст. 13 ЦПК України, позбавлений можливості діяти на власний розсуд і розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що аргументи, якими заявник мотивувала свою заяву, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, у зв`язку з чим в задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 82, 89, 141, 259, 263-265, 268, 293, 300, 354 ЦПК України, ст.ст. 39, 41, 55, 58, 60, 62, 63 ЦК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 08 грудня 2022 року.

Суддя Мусієвський В.Є.