Номер провадження: 22-ц/813/8712/22
Справа № 522/5764/20
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Приходько Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

15.12.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Приходько Л. А.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Семиженка Г.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності та витребування майна,

встановив:

27 вересня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси ухвалив рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності та витребування майна.

27 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , не погодившись із зазначеним рішенням, подав апеляційну скаргу, одночасно заявивши клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року з Приморського районного суду м. Одеси витребувані матеріали цивільної справи №522/5764/20 ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності та витребування майна.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року у задоволені клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовлено у зв`язку з ненаданням доказів на підтвердження того, що його майновий стан на час звернення з апеляційною скаргою перешкоджав сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі. Апеляційну скаргу залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику.

09 грудня 2022 року ОСОБА_1 , повторно звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2022 року, одночасно заявивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення суду та відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження скаржником зазначено, що вперше апеляційну скаргу на зазначене рішення суду ним було подано 27 жовтня 2022 року, проте ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року апеляційну скаргу визнано неподаною, та повернено.

У зв`язку з ракетними ударами по українській інрфраструктурі та відключенням електроенергії вчасно підготувати та подати апеляційну скаргу на вищезазначене рішення суду не зміг. Просив поновити строк звернення до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень статті 354 ЦПК України, якою визначені строки на апеляційне оскарження, вбачається, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною 1 статті 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Приморського районного суду м. Одеси 27 вересня 2022 року ухвалено за відсутності сторін, повний текст судового рішення складено 04 жовтня 2022 року.

Вперше з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 звернувся 27 жовтня 2022 року, проте ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року апеляційна скарга визнана неподаною та повернута заявнику, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 15 листопада 2022 року.

09 грудня 2022 року ОСОБА_1 повторно звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2022 року.

Колегія суддів вважає, що зазначені заявником причини пропуску строку є поважними, а тому підлягають задоволенню.

Проте апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, оскільки не оплачена судовим збором, виходячи із ставок визначених Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI з послідуючими змінами.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою, встановлений судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2102 гривень.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції встановлений судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Зважаючи на викладене апелянту необхідно здійснити сплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги в розмірі 15765,00 гривень. (10510,00*150%).

Реквiзити рахунку для сплати судового збору: (отримувач коштів ГУК Од.обл./Малиновськ. Р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0015757, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101).

В апеляційній скарзі апелянтом заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, посилаючись на те що він є пенсіонером за віком, іншого доходу ніж пенсія немає, проте жодних доказів на підтвердження того, що його майновий стан на день звернення з апеляційною скаргою перешкоджав сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі не надав.

Розглянувши клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Такий порядок визначений статтею 8 Закону України «Про судовий збір», з послідуючими змінами, відповідно до положень якої суд може своєю ухвалою за клопотанням сторони відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за певних умов.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року по справі № 0940/2276/18, провадження № 11-336апп20, зробила висновок, що з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Разом із тим, Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19, провадження № 61-11548св20, зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

За приписами частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином у клопотанні про відстрочення сплати судового збору заявник повинен не лише навести обставини, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище, але й подати до суду відповідні докази.

Тобто, основним у вирішенні питання про наявність підстав для відстрочення сплати судового збору є встановлення майнового стану сторони, яка заявила відповідне клопотання. Дані обставини встановлюються судом на підставі доказів (наприклад, індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5), що видається органами Пенсійного фонду України, та/або відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми/джерела виплачених доходів та утриманих податків, що видається органами Державної податкової служби України, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005року, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Заявляючи клопотання про відстрочення сплати судового збору апелянтами не надано доказів щодо розміру отриманої ним пенсії за рік.

Зважаючи на те, що апелянтом не надано суду належних та достатніх доказів про суми свого доходу, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання.

Вказані обставини відповідно до статей 185, 357 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням скаржнику строку для надання суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня вручення ухвали доказів щодо розміру пенсії отриманої за рік або оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору у вказаному розмірі.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2022 року залишити без руху.

Надати скаржникам строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали і роз`яснити, що у разі невиконання зазначених вимог у встановлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута.

Докази сплати судового збору або вмотивоване клопотання про зменшення/відстрочення/звільнення від сплати судового збору з наданням відповідних доказів на підтвердження обставин, на які посилаються заявники слід подати до Одеського апеляційного суду за адресою: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 24а з посиланням на номер провадження 22-ц/813/8712/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л. А. Приходько

Судді: В. О. Бездрабко

Г. В. Семиженко