Дата документу 25.11.2022
Справа № 334/4567/22
Провадження № 2/334/2688/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.,

за участі секретаря судового засідання Алєйнікової О.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмежувальною відповідальністю «АВТО РОЛІДАС» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмежувальною відповідальністю «АВТО РОЛІДАС» про захист прав споживачів.

Позов обґрунтований тим, що в листопаді 2021 року ОСОБА_1 для особистих потреб та потреб членів своєї родини вирішила придбати легковий автомобіль.

Здійснюючи пошуки потрібної моделі в мережі Інтернет, Позивач знайшов оголошення про продаж Товариством з обмеженню відповідальністю «Авто Ролідас» автомобіля потрібної йому марки.

З метою придбання автомобіля в найкоротший термін, позивач зателефонував до відповідача, де позивачеві запропонували укласти попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу. Необхідність укладення попереднього договору відповідач обґрунтував необхідністю транспортування автомобіля з іншого міста.

Попередній договір Відповідач вислав Позивачу поштою на адресу міста пробивання, який було підписано Позивачем та відправлено на адресу Відповідача.

29.11.2021 року між Позивачем та Відповідачем було укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу, згідно з умовами якого сторони зобов`язалися укласти в майбутньому договір купівлі-продажу строком до 31.03.2022 року.

Відповідно до пункту 2.1 Договору, продаж транспортного засобу вчиняється між сторонами за ціною (вартістю) в розмірі 192270,81 грн., у тому числі ПДВ - 32045,14 грн. та сплачується в безготівковій формі на поточний рахунок в національній валюті України гривні.

Згідно пункту 2.3 Договору сторона-2 сплачує в день підписання цього договору стороні-1 в якості завдатку першу частину суми вартості транспортного засобу на розрахунковий рахунок сторони-1 в розмірі 192270,81 грн., у тому числі 32045,14 грн.

На виконання зазначеного Договору Позивачем було сплачено 30.11.2021 на користь відповідача грошові кошти в розмірі 192260,90 грн.

Однак, договору купівлі-продажу транспортного засобу з відповідачем не було укладено та допущено прострочення на 179 днів.

Позивач просить визнати недійсним попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу та стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого авансу 192270,81 грн., суму інфляційних витрат в розмірі 21417,99 грн., пеню в розмірі 1032494,26 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представником подано заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, у разі неявки відповідача проти заочного рішення не заперечують.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

В порядку ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином.

В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши надані у справі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Згідно до приписів статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до норми статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 29.11.2021 року між сторонами було укладено попередній договір №ПКП 10605 купівлі-продажу транспортного засобу, відповідно до якого сторони зобов`язались у встановлений строк до 31.03.2022 року укласти договір купівлі-продажу транспортного засобу, який належить продавцю: автомобіль Nussan Leaf 2011 року випуску.

Відповідно до пункту 2.1 Договору, продаж транспортного засобу вчиняється між сторонами за ціною (вартістю) в розмірі 192270,81 грн., у тому числі ПДВ - 32045,14 грн. та сплачується в безготівковій формі на поточний рахунок в національній валюті України гривні.

Згідно пункту 2.3 Договору сторона-2 сплачує в день підписання цього договору стороні-1 в якості завдатку першу частину суми вартості транспортного засобу на розрахунковий рахунок сторони-1 в розмірі 192270,81 грн., у тому числі 32045,14 грн.

На виконання зазначеного Договору Позивачем було сплачено 30.11.2021 на користь відповідача грошові кошти в розмірі 192260,90 грн.

Згідно квитанції від 30.11.2021 за № 59Т003FDS позивач сплатив на рахунок ТОВ «Авто Ролідас» 192279,90 грн., тобто позивачем умови Попереднього договору виконані в повному обсязі, а відповідач навпаки, від виконання умов попереднього договору ухиляється, позивач автомобіль не отримав, основний договір з ним не укладався.

Так, статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Згідно ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Оскільки відповідач уклав з позивачем письмовий договір.

Крім того, у зв`язку з укладенням зазначеного договору між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», так як вказаний Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживча, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Пунктом 2 частини 1 статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність, що вводить споживача в оману або є агресивною.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч.2 ст.19 зазначеного Закону, якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно, зокрема, основних характеристик продукції, таких як: її наявність, переваги, небезпека, склад, методи використання, гарантійне обслуговування, метод і дата виготовлення або надання, поставка, кількість, специфікація, географічне або інше походження, очікувані результати споживання чи результати та основні характеристики тестів або перевірок товару; ціни або способу розрахунку ціни чи наявності знижок або інших цінових переваг.

Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про захист право споживачів» встановлено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим

Згідно положень чинного в Україні законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Тобто у разі невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Відповідно до ст.693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Вищезазначене свідчить те, що укладання основного договору між сторонами в майбутньому неможливо, оскільки позивач, як споживач, втратив довіру до відповідача, та наполягає на поверненні сплачених коштів. За таких обставин користування відповідачем коштами, які сплатив позивач як аванс, є безпідставними, а тому сплачені позивачем кошти в сумі 192279,81 грн. підлягають поверненню.

Щодо стягнення пені за прострочення виконання попереднього договору, то законодавством передбачено, що на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 ЦК України від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця, що передбачено частиною 3 статті 693 ЦК України.

Крім того, частиною 5 статті 10 Закону України «Про захист право споживачів» передбачає, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.

Отже, суд знаходить законодавче підтвердження того, що вимога позивача про стягнення з відповідача пені повинна бути задоволеною.

Крім того, частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За вказаних обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову, то такий на користь держави має бути стягнутий з відповідача в розмірі 992,40 грн.

На підставі ст.ст.526, 586, 610, 629, 635, 693, 1167 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 19, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», керуючись ст.ст.12, 49, 81, 89, 141, 175, 258, 259, 263-265, 268, 354, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмежувальною відповідальністю «АВТО РОЛІДАС» про захист прав споживачів.

Стягнути з Товариства з обмежувальною відповідальністю «АВТО РОЛІДАС», на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 192270,81 грн., суму інфляційних витрат в розмірі 21417,99 грн., пеню в розмірі 1032494,26 грн.

Стягнути з Товариства з обмежувальною відповідальністю «АВТО РОЛІДАС» на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Гнатюк