Справа № 285/5870/22
провадження у справі № 2/0285/1044/22
РІШЕННЯ

Іменем України

12 грудня 2022 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої - судді Михайловської А.В.,

за участі секретаря судового засідання Валінкевич І.І.,

учасники у справі:

позивач - ОСОБА_1 , представник - ОСОБА_2 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" АВАНСАР", представник - Сосюрко Сергій,

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович,

третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" АВАНСАР", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

02.11.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 01.06.2021 року за № 77402 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" АВАНСАР"заборгованості за Кредитним договором № 200313792 від 10.05.2016 року у розмірі 69 863 грн 80 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 992,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваний виконавчий напис є таким, що вчинений з порушенням вимог закону. Так він вказує, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватися до відповідного кредитного договору від 10.05.2016 року, укладеного у простій письмовій формі. Також зазначає, що приватний нотаріус в порушення вимог ст. 88 ЗУ "Про нотаріат" вчинив спірний виконавчий напис щодо заявленої відповідачем заборгованості не врахувавши, що в даному випадку минуло більше трьох років від дня укладення Кредитного договору. Тому відбулося звернення до суду.

07.11.2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, заявлених у позовній заяві, просив задовольнити позовну заяву.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. 23.11.2022 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. В обгрунтування такої заяви вказав, що не погоджується із співмірністю витрат на правову допомогу, оскільки справа є незначної складності.

Треті особи в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини їх неявки суду невідомі, пояснень до суду не надходило.

З`ясувавши обставини, на які позивач у справі посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення за наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 77402 про стягнення з позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" АВАНСАР" заборгованості за Кредитним договором № 200313792 від 10.05.2016 року у загальному розмірі 69 863 грн 80 коп. за період з 10.05.2016 року по 28.05.2021 року

/а.с.15/.

Приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 69528264 від 30.07.2022 року на підставі виконавчого напису № 77402 виданого 01.06.2021 року про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " АВАНСАР"заборгованості у розмірі 69 863 грн 80 коп./а.с.16/.

Вирішуючи справу по суті, суд аналізує наступні норми права.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається

у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису з урахуванням змісту Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року) ? «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Отже, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

З огляду на наведене та виходячи з системного аналізу статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й встановити та зазначити у рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18).

Однак, з огляду на наявні у справі докази, судом не встановлено ту обставину, що боржник належним чином повідомлений про порушення ним зобов"язань перед стягувачем за кредитним договором та про зобов`язання погасити заборгованість у тому розмірі, який заявлений стягувачем. Також, матеріали справи не містять належних та достатніх доказів отримання боржником такої вимоги.

Встановлені судом обставини свідчать, що серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній.

Також, з огляду на період стягнення з 10.05.2016 року варто вважати, що з моменту виникнення права вимоги по кредитному договорі минуло більше трьох років, що не було враховано нотаріусом при винесенні спірного виконавчого напису.

За таких обставинслідує, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, оскільки сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості позивача.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що факт безспірності підпадає під об`єктивний сумнів, стверджувати протилежне підстави відсутні, а тому зазначений виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання судових витрат, встановлено наступне.

Згідно до вимог ст. 141 КПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір за подання позовної заяви в сумі 992,40 грн.

Відповідно до ч.1,2 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Отже підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також витрати на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн., оскільки їх розмір підтверджений Угодою-дорученням № 101/2022 про надання правничої допомоги, ордером, попереднім(орієнтовним) розрахунком суми судових витрат та квитанцією на суму 2500,0 грн /а.с.20,21,22,23/. Разом з тим, не підлягає задоволенню клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, оскільки з огляду на надані докази, суд вважає суму судових витрат співмірною.

На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись ст.ст.1-16, 18, 259, 628, 630, 634, 663 ЦК України, ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 1-23, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 267, 274-279, 352-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" АВАНСАР", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 01.06.2021 року за № 77402 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" АВАНСАР"заборгованості за Кредитним договором № 200313792 від 10.05.2016 року у розмірі 69 863 грн. 80 коп.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" АВАНСАР"на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору у розмірі 992 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Найменування сторін у справі:

позивач - ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 ),

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" АВАНСАР" ( , місцезнаходження - вул. Кудрявський узвіз, 5 Б, офіс 501/5, м. Київ),

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович ( місцезнаходження - вул. Мала Житомирська, 6/5, м. Київ),

третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович ( місцезнаходження - офіс 2.8, бульвар Новий, 5, м. Житомир).

Дата складення повного судового рішення - 16.12.2022 року.

Суддя А.В.Михайловська