Дата документу 18.11.2022
Справа № 501/3417/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючої судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

предмет та підстави позову: про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди

учасники справи: відповідач адвокат Колесніков І.Л.,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

ОСОБА_1 24.09.2021 зернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди, згідно якого просить суд:

- визнати дії адвоката Колеснікова Івана Леонтійовича, пов`язані із збиранням інформації, що містить персональні дані ОСОБА_1 , використання цих даних під час складання завідомо недостовірних документів: витягу з договору №19/19 про надання правової допомоги від 07.08.2019, ордеру на надання правової допомоги серії ЗР №83153 від 07.08.2019 та використання цих документів разом з іншими документами, що містять персональні дані ОСОБА_1 шляхом їх долучення до адміністративного позову від 07.08.2019 поданого до Одеського окружного адміністративного суду щодо визнання протиправним та скасування містобудівних умов та обстеження забудови земельної ділянки №02, затверджені наказом управління архітектури та містобудування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області від 10.01.2019 №02 такими, що порушують честь, гідність та недоторканість ділової репутації ОСОБА_1 ;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн. та судові витрати по справі.

Позов обґрунтовано тим, що у не встановлений час, до 07.08.2019 у адвоката Колеснікова І.Л. виник протиправний умисел на звернення до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чорноморської міської ради Одеської області, Управління архітектури та містобудування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача, Приватного акціонерного товариства «ІСРЗ» щодо визнання протиправним та скасування містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки №02, затверджені наказом управління архітектури та містобудування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області від 10.01.2019 №02, не маючи відповідних на то повноважень.

Позивач вказує в позові, що виходячи з характеру зазначеного адміністративного позову та предмету доказування, відповідач дійшов до висновку про те, що звернутись до суду йому необхідно в інтересах особи, місце реєстрації чи проживання якої зареєстроване за місцем розташування м.Чорноморськ Одеської області. Відповідач у невстановлений час та спосіб, без відповідної згоди чи дозволу, зібрав конфіденційну інформацію про позивача - ОСОБА_1 з урахуванням місця реєстрації останнього за адресою: АДРЕСА_1 , копії документів, які містять персональні дані позивача, зокрема паспорт, картку фізичної особи платника податків, витяг з Єдиного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, посвідчення учасника бойових дій.

Зібрану конфіденційну інформацію про позивача, відповідач використав під час складання витягу з договору №19/19 про надання правової допомоги від 07.08.2019, який підписано в графі « ОСОБА_3 » та який підписано в графі « ОСОБА_4 » не встановленою особою, без відома та згоди самого позивача.

Також, позивач стверджує в позові, що на підставі зазначеного витягу з договору №19/19 про надання правової допомоги від 07.08.2019, відповідач склав ордер на надання правової допомоги серії ЗР №83153 від 07.08.2019. яким засвідчив можливість звернення до Одеського окружного адміністративного суду в інтересах позивача. При цьому, позивач жодного разу не зустрічався та не спілкувався з відповідачем, не знайомий з ним, ніколи на укладав з ним жодних договорів, у тому числі щодо надання правової допомоги, а також не надавав відповідачу жодних повноважень щодо представництва його інтересів у судових органах. У подальшому відповідач склав адміністративний позов від 07.08.2019, нібито в інтересах позивача та за допомогою підсистеми «Електронний суд» вказаний позов з додатками направив до Одеського окружного адміністративного суду.

В результаті надходження та реєстрації адміністративного позову, суддя Одеського окружного адміністративного суду виніс ухвалу від 12.08.2019 у справі №420/4711/19 про відкриття провадження у справі та призначив підготовче судове засіданні на 10.09.2019.

Позивач дізнався про існування вказаної судової справи у серпні 2019 з веб-сайту «Судова влада» та з урахуванням того, що він ніколи не звертався до суду з таким позовом і нікому на надавав повноважень з цього приводу, 30.08.2019 звернувся до суду із заявою про відмову від позову та закриття цієї справи. Відповідно до ухвали судді Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 справу закрито.

Позивач стверджує, що діями відповідача порушено його немайнові права та інтереси, тому він звернувся до суду з відповідним позовом.

Також позивач вказує в позові, що на час вказаних подій та на час подачі позову до суду, він проходить військову службу у СБУ на підставі контракту від 10.06.2019, строк дії якого спливає 13.06.2022. З урахуванням викладених обставин, після цих подій, на робочому місці позивача почались непорозуміння, оскільки у керівництва останнього виникли сумніви з приводу упередженості позивача та його почали підозрювати у тому, що він нібито намагався здійснити тиск на законний бізнес великого підприємства ПрАТ «ІСРЗ» у своїх корисних цілях, використовуючи статус учасника бойових дій і статусу військовослужбовця СБУ. У зв`язку з цим позивач почав нервувати та з того часу перебував у стресовому стані, хвилювався про свою ділову репутацію, тому що ставлення колег до нього змінилось у погану сторону, що впливає на подальше просування позивача по службі.

Враховуючи вказану ситуацію, з метою нерозповсюдження недостовірних даних щодо нього та захисту своїх прав та інтересів, 29.10.2019 позивач звернувся до Чорноморського ВП ГУНП в Одеській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.400-1 КК України з боку адвоката Колеснікова І.Л. На підставі вказаної заяви у Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №0000897 від 07.11.2019 за ч.1 ст.182, ч.2 ст.358, ч.1 ст.400-1 КК України. Під час розслідування даного кримінального правопорушення позивача визнано потерпілим.

Позивач зазначає, що вказані обставини значним чином вплинули на його звичайний спосіб життя, завдали та продовжують завдавати йому сильних душевних страждань, що дуже впливає на його загальний стан, його оточення, загострилась існуюча у позивача хвороба, тощо. У зв`язку з наведеним, позивач оцінює розмір моральної шкоди у розмірі 100 000.00 грн., яку він просить стягнути з відповідача на свою користь.

Відповідач ОСОБА_2 30.12.2021 надав до суду відзив на позов (а.с.167-169 т.1), просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що на початку серпня 2019 до нього звернувся ОСОБА_1 у питанні роз`яснення його прав, пов`язаних з будівництвом ПрАТ «ІСРЗ» перевантажувального комплексу зернових вантажів за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ. Оскільки звернення ОСОБА_1 стосувалось виключно роз`яснення йому його прав та змісту положень відповідних нормативно-правових актів, спрямованих на їх охорону і захист ситуації, що склалася, договір про надання правової допомоги між відповідачем та позивачем, як клієнтом був укладений в усній формі.

На виконання вказаного договору клієнту було роз`яснено, що на даному етапі (на момент звернення) визначення можливості забудови відповідних земельних ділянок перевантажувальним комплексом зернових вантажів належить до компетенції Управління архітектури та містобудування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області, які реалізуються у процесі прийняття рішення щодо надання містобудівних умов та обмежень забудови ПрАТ «ІСРЗ» земельних ділянок. Цим обмежилась адвокатська діяльність відповідача пов`язана з наданням консультацій і роз`яснень з правових питань, порушених у первинному зверненні позивача.

Відповідач зазначає у відзиві на позов, що у процесі надання відповідей на всі питання ОСОБА_1 між ними було досягнуто домовленості щодо необхідності у найкоротші терміни, з огляду на наявність первинної дозвільної документації на будівництво перевантажувального комплексу зернових вантажів за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ та видачу відповідних містобудівних умов та обстежень ще у січні 2019 року, звернутись до суду за захистом прав клієнта. У зв`язку з цим клієнту було роз`яснено про необхідність укладення договору про надання правової допомоги у письмовій формі, що потребує узгодження всіх істотних його умов, зокрема пов`язаних з його предметом (зміст адвокатської діяльності, можливі обмеження повноважень адвоката, тощо), строком дії, оплатою.

Відповідачем був визначений розмір гонорару з урахуванням складності справи, кваліфікації і досвіду, що не влаштував клієнта, який послався на свій незадовільний фінансовий стан, пов`язаний із тривалим і дороговартісним лікуванням після перебування у зоні проведення АТО. У зв`язку з цим відповідач роз`яснив клієнту право звернутись до суб`єктів, які здійснюють надання правової допомоги безоплатно. ОСОБА_1 погодився на відстрочення моменту укладення письмового договору про надання правової допомоги, проте наполягав на тому, щоб адміністративний позов, спрямований на захист його порушених прав був поданий у найкоротший строк. 07.08.2019 між відповідачем та ОСОБА_1 укладений договір в усній формі та роз`яснено ОСОБА_1 про необхідність у триденний строк з цієї дати оформити його у письмовій формі. Для забезпечення можливості подати відповідний позов, сторонами підписано витяг з договору про надання правової допомоги №19/19 від 07.08.2019.

На виконання договору про надання правової допомоги 08.08.2019 від імені ОСОБА_1 відповідачем через підсистему «Електронний суд» подано позов до Чорноморської міської ради Одеської області, Управління архітектури та містобудування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача, Приватного акціонерного товариства «ІСРЗ» щодо визнання протиправним та скасування містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки. Про дану обставину повідомлено клієнта та ще раз наголошено на необхідності укладення договору про надання правової допомоги у письмовій формі, чого так і не було зроблено через ухилення ОСОБА_1 від виконання даного обов`язку, визначеного Законом.

Відповідач зазначає у відзиві, що 30.08.2019 без будь-яких консультацій з ним, ОСОБА_1 подав до Одеського окружного адміністративного суду (справа №420/4711/19) заву за вих. №31029/19 про відмову від адміністративного позову, причини своїх дій клієнт не пояснив, таким чином порушивши обрану під час консультацій стратегію представництва його прав, що є порушенням клієнтом умов договору про надання правової допомоги. З урахуванням вищенаведеного відповідачем прийнято рішення про розірвання договору №19/19 про надання правової допомоги від 07.08.2019, укладеного між відповідачем та ОСОБА_1 .

Також, відповідач у відзиві вказує, що 03.12.2019 невстановлена особа приникнувши до кв. АДРЕСА_2 , що є місцем здійснення адвокатської діяльності, таємно викрала майно, а також документи, які містять адвокатську таємницю, зокрема: оригінал ордеру на надання правової допомоги від 07.08.2019, витяг з договору №19/19 про надання правової допомоги від 07.08.2019. Про факт вчинення даного кримінального правопорушення внесено відомості до ЄРДР за №0004162.

Крім того, відповідач стверджує, що зі змісту позовної заяви не випливає чи дійсно була поширена конфіденційна інформація про позивача, без його згоди за наявності договору про надання правової допомоги та яким чином це завдало шкоди особистим немайновим правам позивача, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин до позовної заяви не надано.

Щодо стягнення моральної шкоди, відповідач зазначає, що позивачем не доведено усіх складових, які б давали змогу встановити правові підстави для задоволення позову в цій частині, зокрема матеріалами справи не підтверджується протиправності діяння відповідача та будь-якого причинно наслідкового зв`язку.

Представник позивача 13.01.2022 надав до суду відповідь на відзив (а.с.181-183 т.1), просить суд залишити без задоволення відзив відповідача, задовольнити позовну заяву у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на пояснення викладені у відзиві на позов.

Представник позивача 30.05.2022, 09.06.2022 надав до суду заяви про проведення судового засідання без його участі, просить суд позов задовольнити в повному обсязі (а.с.12, 19-23 т.2).

ІІ. Заяви, клопотання сторін по справі.

Представник позивача 08.12.2021, 07.02.2022 звернувся до суду з клопотаннями про долучення до матеріалів справи документів (а.с.111-115, 202-203 т.1).

Представник позивача 08.12.2021 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову (а.с.132-134 т.1).

Представник позивача 08.12.2021 звернувся до суду із заявою в порядку ст.49 ЦПК України (а.с.146-147 т.1).

Відповідач 30.12.2021 надав до суду клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву (а.с.161 т.1).

Представник позивача 13.01.2022 звернувся до суду клопотаннями про витребування доказів, виклик свідка (а.с.173-174, 175-176, 177-178, 179-180 т.1).

Представник позивача 13.08.2022 звернувся до суду клопотаннями про витребування доказів (а.с.185-186 т.1).

Відповідач 04.02.2022 звернувся до суду з клопотаннями про виклик свідка (а.с.227 т.1) та призначення експертизи (а.с.228-230 т.1), витребування доказів (а.с.232-т.1; а.с.1 т.2), долучення доказів (а.с.233 т.1).

Представник позивача 30.05.2022, 09.06.2022 надав до суду заяви про проведення судового засідання без його участі, просить суд позов задовольнити в повному обсязі (а.с.12, 19-23 т.2).

Відповідач ОСОБА_2 30.05.2022, 01.07.2022, 04.07.2022, 27.07.2022, 20.10.2022 надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.13-14, 31-32, 34-35, 144-145, 162-163 т.2).

Відповідач ОСОБА_2 04.07.2022, 25.07.2022 надав до суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с.37-38, 52-53 т.2).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 24.09.2021 матеріали справи розподілено судді Петрюченко М.І. (а.с.71 т.1).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 04.10.2021 позовну заяву залишено без руху (а.с.81-82 т.1).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 16.11.2021 відкрито провадження у справі (а.с.109-110 т.1).

Ухвалой Іллічівського міського суду Одеської області від 08.12.2021 заяву позивача про забезпечення позову залишено без задоволення (а.с.153, 156-158 т.1).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 13.01.2022 вирішено питання про виклик свідка, витребування доказів (а.с.191-192, 195-197 т.1).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 09.06.2022 в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про призначення судової психолого-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_1 відмовлено (а.с.15-27 т.2).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 09.06.2022 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.28-29 т.2).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 04.07.2022 клопотання відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено (а.с.41-42 т.2).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 25.07.2022 в задоволенні клопотань про виклик свідка та витребування доказів відмовлено (а.с.55, 57-58 т.2).

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі контракту від 10.06.2019, строк дії якого спливає 13.06.2022 (а.с.17 т.1) проходить військову службу у СБУ, що підтверджується довідкою від 27.08.2021 №11/1/2-323 (а.с.15 т.1).

На підставі витягу з договору №19/19 про надання правової допомоги від 07.08.2019, укладеного між адвокатом Колесніковим І.Л. та Корнелюком А.Є. (а.с.33-34 т.1), ОСОБА_2 складено ордер на надання правової допомоги серії ЗР №83153 від 07.08.2019 (а.с.35 т.1).

Згідно копії адміністративного позову вбачається, що представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду в інтересах позивача з адміністративним позовом до Чорноморської міської ради Одеської області, Управління архітектури та містобудування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача, Приватного акціонерного товариства «ІСРЗ» щодо визнання протиправним та скасування містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки №02, затверджені наказом управління архітектури та містобудування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області від 10.01.2019 №02 (а.с.38-53 т.1).

До вказаного адміністративного позову надано копії рішення міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій ОСОБА_1 (а.с.54 т.1); посвідчення учасника бойових дій (а.с.55 т.1), витяг з демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання (а.с.239 т.1), паспорту, довідки РНОКПП (а.с.240 т.1), тощо.

Вказаний адміністративний позов від 07.08.2019 сформований за допомогою підсистеми «Електронний суд» надійшов до Одеського окружного адміністративного суду 08.08.2019 (а.с.38 т.1).

В результаті надходження та реєстрації адміністративного позову, суддя Одеського окружного адміністративного суду Аракелян М.М. виніс ухвалу від 12.08.2019 у справі №420/4711/19 про відкриття провадження у справі та призначив підготовче судове засідання у справі на 10.09.2019, що підтверджується копією ухвали (а.с.56-57 т.1).

ОСОБА_1 30.08.2019 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про відмову від позову та закриття цієї справи (а.с.58-59 т.1).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 прийнято відмову позивача у справі №420/4711/19, провадження у справі закрито (а.с.60-61 т.1).

ОСОБА_1 29.10.2019 звернувся до Чорноморського ВП ГУНП в Одеській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.400-1 КК України з боку адвоката Колеснікова І.Л., що підтверджується копією заяви про кримінальне правопорушення (а.с.62-63 т.1).

На підставі вказаної заяви у Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №0000897 від 07.11.2019 за ч.1 ст.182, ч.2 ст.358, ч.1 ст.400-1 КК України, що підтверджується копією витягу з ЄРДР (а.с.64-65 т.1).

Під час розслідування даного кримінального правопорушення ОСОБА_1 визнано потерпілим, що підтверджується копією пам`ятки про процесальні права та обов`язки потерпілого від 16.01.2020 (а.с.66 т.1).

Згідно висновку експерта №21-5944 від 30.12.2021 судової психологічної експертизи встановлено, що ОСОБА_1 завдані моральні страждання у зв`язку з використанням його персональних даних адвокатом Колесніковим І.Л., для подальшого подання від його імені позову до суду. Орієнтовний розмір грошового еквіваленту моральних страждань, спричинених ОСОБА_1 становить 80 000,00 грн. (а.с.215-225 т.1).

Також, судом досліджено копії:

- виписок з медичної картки хворого ОСОБА_1 (а.с.116-120 т.1);

- витягу є ЄРДР №0004162 від 03.12.2019, згідно якого зазначено, що: «невстановлена особа приникнувши до кв. АДРЕСА_2 , що є місцем здійснення адвокатської діяльності, таємно викрала майно, а також документи, які містять адвокатську таємницю, зокрема: оригінал ордеру на надання правової допомоги від 07.08.2019, витяг з договору №19/19 про надання правової допомоги від 07.08.2019» (а.с.162 т.1);

- пояснення начальника юридичного відділу ПрАТ «ІСРЗ» Єліч Ю.В. (а.с.208-211 т.1);

- матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0004162 від 03.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (а.с.60-116 т.1);

- матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000897 від 07.11.2019 (а.с.119-143 т.1).

IV. Оцінка Суду.

Обґрунтовуючи висновок про відмову в задоволенні позову, суд керується наступним.

Відповідно до ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зазначено, що договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною першою статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відмінністю цих чотирьох документів є те, що три з них (договір, довіреність та доручення) одночасно підтверджують і факт наявності у повіреного права бути представником, і обсяг такого представництва (це зумовлено тим, що ці документи, зазвичай, є двосторонніми та містять підпис довірителя). У свою чергу, ордер є одностороннім документом, що самостійно (без договору) може підтверджувати лише факт наявності у повіреного права бути представником та не містить інформації про обсяг такого представництва.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Виходячи зі змісту частин першої, третьої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору.

Частиною четвертою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк.

Відповідно до п.4, 5, 14, 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року №36, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України.

Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.

Ордер містить наступні реквізити: серію, порядковий номер ордера; прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правову допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане; ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро / адвокатського об`єднання та його місцезнаходження); адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро / адвокатського об`єднання, яке видає ордер; дату видачі ордера; підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат»); підпис адвоката, який правову допомогу, якщо ордер виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі «Адвокат»); підпис керівника адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро/адвокатського об`єднання у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро/адвокатським об`єднанням.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що, по-перше, повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені ордером, виданого на ведення справи в суді або довіреністю; по-друге, ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату.

Слід також зазначити, що повноваження адвоката, зокрема, в даному випадку щодо підписання позовної заяви, повинні підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 13.03.2018 у справі № 910/23346/16 про те, що правомочність адвоката як представника щодо підписання документів від імені свого довірителя, повинна підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно наданих йому повноважень чи шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Як встановлено судом, на підставі витягу з договору №19/19 про надання правової допомоги від 07.08.2019 (а.с.33-34 т.1), ОСОБА_2 складено ордер на надання правової допомоги серії ЗР №83153 від 07.08.2019 (а.с.35 т.1).

Згідно копії адміністративного позову вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду в інтересах позивача ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Чорноморської міської ради Одеської області, Управління архітектури та містобудування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача, Приватного акціонерного товариства «ІСРЗ» щодо визнання протиправним та скасування містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки №02, затверджені наказом управління архітектури та містобудування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області від 10.01.2019 №02 (а.с.38-53 т.1).

До вказаного адміністративного позову надано копії рішення міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій ОСОБА_1 (а.с.54 т.1); посвідчення учасника бойових дій (а.с.55), витягу з демографіного реєстру щодо реєстрації особи, паспорту, довідки РНОКПП, тощо.

Вказаний адміністративний позов від 07.08.2019, сформований за допомогою підсистеми «Електронний суд» надійшов до Одеського окружного адміністративного суду 08.08.2019 (а.с.38 т.1). Як свідчать матеріали справи адміністративний позов підписаний шляхом електронного цифрового підпису адвокатом Колесніковим І.Л.

Відповідач у відзиві вказує, що між ним та ОСОБА_1 даний договір укладено в усній формі та роз`яснено ОСОБА_1 про необхідність у триденний строк з цієї дати оформити його у письмовій формі. Для забезпечення можливості подати відповідний позов, між ними підписано витяг з договору про надання правової допомоги №19/19 від 07.08.2019.

В результаті надходження та реєстрації адміністративного позову, суддя Одеського окружного адміністративного суду Аракелян М.М. постановив ухвалу від 12.08.2019 у справі №420/4711/19 про відкриття провадження у справі та призначив підготовче судове засідання у справі на 10.09.2019, що підтверджується копією ухвали (а.с.56-57 т.1).

Отже, договір про надання правової допомоги сторонами не підписано, до матеріалів адміністративного позову, поданого представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Колесніковим І.Л. не надано документу, який би беззаперечно свідчив та містив у собі делеговане позивачем право представнику на підписання від його імені даної позовної заяви та подачі її до суду.

У подальшому, ОСОБА_1 30.08.2019 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про відмову від позову та закриття цієї справи (а.с.58-59 т.1).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 прийнято відмову позивача у справі №420/4711/19, провадження у справі закрито (а.с.60-61 т.1).

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позову щодо визнання дій адвоката Колеснікова І.Л., пов`язані із збиранням інформації, що містить персональні дані ОСОБА_1 , використання цих даних під час складання завідомо недостовірних документів: витягу з договору №19/19 про надання правової допомоги від 07.08.2019, ордеру на надання правової допомоги серії ЗР №83153 від 07.08.2019 та використання цих документів разом з іншими документами, що містять персональні дані ОСОБА_1 шляхом їх долучення до адміністративного позову від 07.08.2019 поданого до Одеського окружного адміністративного суду щодо визнання протиправним та скасування містобудівних умов та обстеження забудови земельної ділянки №02, затверджені наказом управління архітектури та містобудування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області від 10.01.2019 №02 такими, що порушують честь, гідність та недоторканість ділової репутації ОСОБА_1 .

Щодо похідних позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд керується наступним.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта Законами України.

Відповідно до ст.32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року №2-рп/2012 надано офіційне тлумачення положення ч.2 ст.32 Конституції України, зокрема: неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними, і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб. Збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Таким чином, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та не надмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб`єкта персональних даних.

Кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації (ч.4 ст.32 Конституції України).

Відповідно до ст.11 Закону України «Про інформацію» інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Обробка персональних даних - це дія або сукупність дій, таких як збирання, реєстрація, накопичення, зберігання, адаптування, зміна, поновлення, використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача) знеособлення, знищення персональних даних, у тому числі з використанням інформаційних (автоматизованих) систем.

Мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних. Обробка персональних даних здійснюється відкрито і прозоро із застосуванням засобів та у спосіб, що відповідають визначеним цілям такої обробки (ст.6 Закону України «Про захист персональних даних»).

Частиною 6 ст.6 Закону України «Про захист персональних даних» визначено, що не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Персональні дані обробляються у формі, що допускає ідентифікацію фізичної особи, якої вони стосуються, не довше, ніж це необхідно для законних цілей, у яких вони збиралися або надалі оброблялися (ч.8 ст.6 Закону).

Відповідно до ст.8 Закону України «Про захист персональних даних» суб`єкт персональних даних має право:

1) знати про джерела збирання, місцезнаходження своїх персональних даних, мету їх обробки, місцезнаходження або місце проживання (перебування) володільця чи розпорядника персональних даних або дати відповідне доручення щодо отримання цієї інформації уповноваженим ним особам, крім випадків, встановлених законом;

2) отримувати інформацію про умови надання доступу до персональних даних, зокрема інформацію про третіх осіб, яким передаються його персональні дані;

3) на доступ до своїх персональних даних;

4) отримувати не пізніш як за тридцять календарних днів з дня надходження запиту, крім випадків, передбачених законом, відповідь про те, чи обробляються його персональні дані, а також отримувати зміст таких персональних даних;

5) пред`являти вмотивовану вимогу володільцю персональних даних із запереченням проти обробки своїх персональних даних;

6) пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними;

7) на захист своїх персональних даних від незаконної обробки та випадкової втрати, знищення, пошкодження у зв`язку з умисним приховуванням, ненаданням чи несвоєчасним їх наданням, а також на захист від надання відомостей, що є недостовірними чи ганьблять честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи;

8) звертатися із скаргами на обробку своїх персональних даних до Уповноваженого або до суду;

9) застосовувати засоби правового захисту в разі порушення законодавства про захист персональних даних;

10) вносити застереження стосовно обмеження права на обробку своїх персональних даних під час надання згоди;

11) відкликати згоду на обробку персональних даних;

12) знати механізм автоматичної обробки персональних даних;

13) на захист від автоматизованого рішення, яке має для нього правові наслідки.

В судовому засіданні встановлено, що в зв`язку з подачею адвокатом Колесніковим І.Л. до Одеського окружного адміністративного суду адміністративного позову до Чорноморської міської ради Одеської області, Управління архітектури та містобудування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача, Приватного акціонерного товариства «ІСРЗ» щодо визнання протиправним та скасування містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки №02, затверджені наказом управління архітектури та містобудування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області від 10.01.2019 №02 (а.с.38-53 т.1), використано персональні дані позивача по справі ОСОБА_1 без його згоди.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За змістом ч.6 ст.1176 ЦК України вказана шкода відшкодовується на загальних підставах, що передбачає наявність складу цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Згідно з п.3 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до у п.5 постанови від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, в даному випадку предметом доказування є вина відповідача, причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями відповідача та спричинення моральної шкоди позивачу.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, в деліктних правовідносинах, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність вищевказаних обставин.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач обґрунтовуючи заподіяння та розмір моральної шкоди, вказує в позові, щ на час вказаних подій та на час подачі позову до суду, він проходить військову службу у СБУ на підставі контракту від 10.06.2019, строк дії якого спливає 13.06.2022. З урахуванням викладених обставин, після цих подій, на робочому місці позивача почались непорозуміння, оскільки у керівництва останнього виникли сумніви з приводу упередженості позивача та його почали підозрювати у тому, що він нібито намагався здійснити тиск на законний бізнес великого підприємства ПрАТ «ІСРЗ» у своїх корисних цілях, використовуючи статус учасника бойових дій і статусам військовослужбовця СБУ. У зв`язку з цим позивач почав нервувати та з того часу перебував у стресовому стані, хвилювався про свою ділову репутацію, тому що ставлення колег до нього змінилось у погану сторону, що впливає на подальше просування позивача по службі.

Враховуючи вказану ситуацію, з метою нерозповсюдження недостовірних плівок щодо нього та захисту своїх прав та інтересів, 29.10.2019 позивач звернувся до Чорноморського ВП ГУНП в Одеській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.400-1 КК України з боку адвоката Колеснікова І.Л. На підставі вказаної заяви у Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №0000897 від 07.11.2019 за ч.1 ст.182, ч.2 ст.358, ч.1 ст.400-1 КК України. Під час розслідування даного кримінального правопорушення позивача визнано потерпілим.

Позивач зазначає, що вказані обставини значним чином вплинули на його звичайний спосіб життя, завдали та продовжують завдавати йому сильних душевних страждань, що дуже впливає на його загальний стан, його оточення, загострилась існуюча у позивача хвороба, тощо. У зв`язку з наведеним, позивач оцінює розмір моральної шкоди у розмірі 100 000.00 грн., яку він просить стягнути з відповідача на свою користь.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі контракту від 10.06.2019, строк дії якого спливає 13.06.2022 (а.с.17 т.1) проходить військову службу у СБУ, що підтверджується довідкою від 27.08.2021 №11/1/2-323 (а.с.15 т.1).

На підтвердження заподіяння позивачу моральної шкоди, ОСОБА_1 надав до суду висновок експерта №21-5944 від 30.12.2021 судової психологічної експертизи, згідно якого встановлено, що ОСОБА_1 завдані моральні страждання у зв`язку з використанням його персональних даних адвокатом Колесніковим І.Л., для подальшого подання від його імені позову до суду. Орієнтовний розмір грошового еквіваленту моральних страждань, спричинених ОСОБА_1 становить 80 000,00 грн. (а.с.215-225 т.1).

Отже, в ході розгляду справи судом встановлено факт порушення відповідачем прав позивача, а відтак наявні правові підстави покладення на відповідача обов`язку відшкодувати позивачу моральну шкоду відповідно до принципів розумності та справедливості, частково в розмірі 40000,00 грн.

На підставі викладеного, суд доходить до висновку про часткове задоволення позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України»). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

V. Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.

Зокрема, згідно квитанції №24812 від 22.09.2021 (а.с.1 т.1) позивачем при подачі позову сплачено 2270,00 грн. судового збору та на виконання ухвали про усунення недоліків згідно квитанції №64391 від 04.11.2021 сплачено 908,00 грн. судового збору та згадно квитанції №80458 від 08.12.2021 сплачено 454,00 грн. (всього 3632,00 грн.), який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати дї адвоката Колеснікова Івана Леонтійовича, пов`язані із збиранням інформації, що містить персональні дані ОСОБА_1 , використання цих даних під час складання завідомо недостовірних документів: витягу з договору №19/19 про надання правової допомоги від 07.08.2019, ордеру на надання правової допомоги серії ЗР №83153 від 07.08.2019 та використання цих документів разом з іншими документами, що містять персональні дані ОСОБА_1 шляхом їх долучення до адміністративного позову від 07.08.2019 поданого до Одеського окружного адміністративного суду щодо визнання протиправним та скасування містобудівних умов та обстеження забудови земельної ділянки №02, затверджені наказом управління архітектури та містобудування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області від 10.01.2019 №02 такими, що порушують честь, гідність та недоторканість ділової репутації ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РОНКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) моральну шкоду у розмірі 40 000,00 грн. та судові витрати по справі у розмірі 3632,00 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко