Справа № 130/2481/21
Провадження № 22-ц/801/2094/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Заярний А. М.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 рокуСправа № 130/2481/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.

за участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу № 130/2481/21 за позовом за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" про порушення прав споживача

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 жовтня 2022 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 грудня 2021 року за нововиявленими обставинами, постановлену у складі судді Заярного А. М.,

встановив:

11 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 грудня 2021 року за нововиявленими обставинами, якими вважає заяву приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 11.07.2022, в якій він дав свою згоду на прийняття пропозиції приєднання до умов договору від 01.01.2019. Сторони договору ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» та ОСОБА_1

28 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся з дугою заяву про перегляд ухвали суду від 22 грудня 2021 року за ново виявленими обставинами, якою вважає відповідь ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» від 13липня 2022року.

Ці дві заяви ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 29 липня 2022 року були об`єднані в одне провадження.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 жовтня 2022 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22.12.2021 за нововиявленими обставинами та залишено її в силі.

Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Учасники справи в судове засідання не з`явились про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.

30 листопада 2022 року від ОСОБА_1 надійшла телефонограма в якій зазначено, що він просить проводити розгляд справи у його відсутності.

01 грудня 2022 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" надійшла заява з проханням провести розгляд справи у їх відсутність.

Апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість проведення судового розгляду у відсутність осіб, які не з`явилися.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч. 2 цієї статті, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з ч. 4 цієї статті не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 грудня 2021року ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» про порушення права споживача на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки набрали законної сили рішення суду ухвалені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Ця ухвала постановою Вінницького апеляційного суду від 16 лютого 2022 року залишена в силі.

Тобто, ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 22 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 по суті не вирішувався, а провадження було закрите у зв`язку з наявністю іншої аналогічної справи, яка вже вирішена і набрала законної сили.

Заява приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 11 липня 2022 року, укладена між ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» та ОСОБА_1 , у розумінні ч. 2 ст. 423 ЦПК України, не є істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відома особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Оскільки цей доказ виник після ухвалення судового рішення, так само і відповідь ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» від 13 липня 2022 року, та жодним чином не може вплинути на висновки суду щодо закриття провадження з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Отже, суд першої інстанції зробив вмотивований та правильний висновок, що обставини, вказані ОСОБА_1 у заяві про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами, не є такими в розумінні статті 423 ЦПК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а апеляційна скарга ОСОБА_1 є такою, що не підлягає задоволенню.

Аргументи апеляційної скарги, в їх сукупності, не впливають на правильність прийнятого судом рішення та не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

Доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди із висновком суду першої інстанцій та власного тлумачення скаржником характеру спірних правовідносин.

При вирішенні цієї справи, суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, з урахуванням встановлених обставин справи, доводи скаржника не дають правових підстав для інших висновків по суті вирішення спору, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, і не вказують на допущення судом порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування оскаржуваної ухвали, а тому апеляційну скаргу заявника необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, то понесені судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою, при цьому враховуючи те, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору в силу ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», тому судовий збір за подання апеляційної скарги необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 жовтня 2022 року залишити без змін.

Судові витрати за перегляд справи в суді апеляційної інстанції компенсувати за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді: М.В. Матківська

В.В. Сопрун