Справа № 629/404/22
(2/199/1945/22)
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

03.10.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Хамула А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2022 року до Лозівського міськрайонного суду Харківської області звернувся позивач через свого представника із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що відповідач є фактичним споживачем універсальної послуги з постачання електричної енергії, яка надається позивачем за адресою місця проживання відповідача АДРЕСА_1 , у заявку із чим на ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Позивач свої договірні зобов`язання перед відповідачем виконує належним чином, надаючи послуги з постачання електричної енергії, однак відповідач такі послуги та спожиту електроенергію не оплачує в повному обсязі, внаслідок чого у нього за період з 01 листопада 2020 року по 31 грудня 2021 року та станом на 24 січня 2022 року утворилась заборгованість в розмірі 649,08 гривень, яка не погашена досі. За таких обставин позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача означену суму боргу, а також покласти на відповідача судові витрати по справі.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08 лютого 2022 року за вищевказаною позовною заявою було відкрито провадження у цивільній справі, яку призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

На підставі розпорядження голови Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Запорізької, Харківської областей)» від 06 квітня 2022 року №16/0/9-22 та у відповідності до ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» матеріали даної цивільної справи надійшли до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, де 04 липня 2022 року у відповідності до ст.ст.14, 33, 34 ЦПК України були розподілені та передані для розгляду по суті судді Авраменко А.М.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2022 року дану цивільну справу прийнято до свого провадження суддею Авраменко А.М. та вирішено здійснити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання сторони повторно не з`явились, своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від відповідача до суду відзив на позов не надходив. Разом з тим, представником позивача надіслано до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень проти заочного розгляду справи.

За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст.ст.211, 223, 240, 280 ЦПК України здійснити розгляд даної цивільної справи в заочному порядку відповідно до Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису у відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено, що на підставі постанови НКРЕКП від 26 жовтня 2018 року №1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території», згідно Переліку постачальників універсальних послуг на території Харківської області позивач є постачальником означеної універсальної послуги з постачання електричної енергії побутовим споживачам, маючи відповідну ліцензію на підставі постанови НКРЕКП від 19 червня 2018 року №505.

Також судом встановлено, що позивачем на підставі фактично укладеного з відповідачем, як споживачем, договору надається універсальна послуга з постачання електричної енергії за адресою нерухомого майна АДРЕСА_1 , в зв`язку із чим на ім`я відповідача відкрито особовий рахунок абонента № НОМЕР_1 , за відомостями якого зафіксовано споживання відповідачем універсальної послуги позивача з постачання електричної енергії, а також часткову їх оплату. Викладені обставини підтверджуються копіями довідок позивача, копією договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з додатком.

Відповідно до п.п.1.1, 2.1 Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який покладено в основу укладеного між сторонами договору на постачання електричної енергії (далі договір на постачання електричної енергії) договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі Споживач) постачальником універсальних послуг (далі Постачальник) та укладається сторонами з урахуванням ст.ст.633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання Споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднання яка є додатком 1 до цього Договору. За цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

За змістом п.5.8, 5.9. договору на постачання електричної енергії розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника.

Пунктом 5.10 договору на постачання електричної енергії визначено, що оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

В свою чергу, п.3 комерційної пропозиції, яка є додатком до укладеного між сторонами договору на постачання електричної енергії, визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць, оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначений за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка Споживачу Постачальником, в якому зазначається сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії.

Пунктом 6.2 договору на постачання електричної енергії в якості одного із обов`язків Споживача визначено зобов`язання забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 7.1 договору на постачання електричної енергії передбачено, що Постачальник має право: отримувати від Споживача оплату за поставлену електричну енергію та інші послуги згідно з умовами цього Договору; отримувати відшкодування збитків від Споживача, що понесені Постачальником у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням Споживачем своїх зобов`язань перед Постачальником, відповідно до умов цього Договору та чинного законодавства.

Згідно п.9.1 договору на постачання електричної енергії за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, позивач свої договірні зобов`язання виконує в повному обсязі, однак відповідач, як споживач універсальної послуги позивача з постачання електричної енергії, свої договірні зобов`язання не виконує належним чином, внаслідок чого в нього станом на 31 грудня 2021 року утворилась заборгованість за спожиту і не оплачену електричну енергію на суму 649,08 гривень. Докази повного або ж часткового погашення вказаного боргу на момент розгляду справи в суду відсутні. Викладене підтверджується довідкою про розрахунки за спожиту електроенергію, довідкою абоненту.

Правовідносини, які виникли між сторонами, окрім наведених вище положень договору, врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про ринок електричної енергії», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312 (далі Правила).

Так, відповідно до положень ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного цивільного права.

Нормами ст.ст.11, 525, 626, 629 ЦК України визначено, що підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст.901, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09 листопада 2017 року визначено, що споживач житлово-комунальних послуг індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

За змістом ст.ст.5, 7, 9, 12 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09 листопада 2017 року до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга послуга з управління багатоквартирним будинком; 2) комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Індивідуальний споживач, окрім іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Пунктом 1.1.2 глави 1.1 розділу І Правил визначено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг домовленість між постачальником універсальних послуг та побутовим або малим непобутовим споживачем, або іншим споживачем, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу постачальником універсальних послуг за цінами постачальника універсальних послуг.

За змістом ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» універсальна послуга постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України.

Пунктом 1.2.8 глави 1.2 розділу І Правил передбачено, що постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Згідно положень ст.ст.633, 634 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом норм ст.ст.641, 642 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

За змістом п.п.3.1.1, 3.1.6, 3.1.7, 3.1.9 глави 3.1, п.3.2.1, 3.2.6, 3.2.14 глави 3.2, п.3.3.1 глави 3.3 розділу ІІІ Правил, ст.ст.4, 56, 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється на підставі відповідного договору, який укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. Договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку.

Згідно п.7 постанови «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14 березня 2018 року №312 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Аналогічні положення містить норма п.13 розділу XVII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ринок електричної енергії».

За змістом п.п.4.1, 4.5, 4.7 розділу ІV Правил, ст.72 Закону України «Про ринок електричної енергії» розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Оплата електропостачальнику вартості електричної енергії, у тому числі на підставі визнаної претензії, здійснюється виключно коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника. Оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі: 1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку.

Пунктом 4.8 розділу ІV Правил передбачено, що форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Пунктом 4.12 розділу ІV Правил визначено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Пунктом 4.19 розділу ІV Правил передбачено, що розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції).

Згідно п.5.2.1 глави 5.2 розділу V Правил електропостачальник, окрім іншого, має право на: своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів; на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача. Такі ж права має і постачальник універсальних послуг (5.3.1 глави 5.3 розділу V Правил). Аналогічні положення містить норма ст.57 Закону України «Про ринок електричної енергії».

Відповідно до п.5.5.5 глави 5.5 розділу V Правил Споживач електричної енергії зобов`язаний, окрім іншого: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору. Аналогічні положення містить норма ст.58 Закону України «Про ринок електричної енергії».

Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому відповідно до норми ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Нормою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст.16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені на підставі таких доказів фактичні обставини правовідносин сторін в контексті викладених вище норм законодавства, суд приходить до висновку, що в ході розгляду справи підтверджено заявлені позивачем факти існування між сторонами договірних правовідносин, предметом яких є постачання позивачем, як постачальником універсальної послуги, за адресою нерухомого майна відповідача (об`єкта споживача) електричної енергії в обсязі/кількості, необхідних відповідачу, як споживачу, а також підтверджено споживання такої електричної енергії (наданої позивачем послуги) відповідачем лише із частковою її оплатою, що призвело в кінцевому рахунку до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості з оплати універсальної послуги з постачання електричної енергії на вказану у позові суму та за вказаний у позові період. За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а отже такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, керуючись нормами ст.ст.133, 141, 164 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача понесені останнім при зверненні до суду судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 2481 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11, 15, 16, 525, 526, 530, 610-612, 625, 626, 629, 633, 634, 641, 642, 901, 903 ЦК України, ст.ст.1, 5, 7, 9, 12 Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.1, 4, 56, 57, 58, 63, 72 п.13 розділу XVII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ринок електричної енергії», п.1.1.2 глави 1.1, п.1.2.8 глави 1.2 розділу І, п.п.3.1.1, 3.1.6, 3.1.7, 3.1.9 глави 3.1, п.3.2.1, 3.2.6, 3.2.14 глави 3.2, п.3.3.1 глави 3.3 розділу ІІІ, п.п.4.1, 4.5, 4.7, 4.8, 4.12, 4.19 розділу ІV, п.5.2.1 глави 5.2, 5.3.1 глави 5.3, п.5.5.5 глави 5.5 розділу V Правил, п.7 постанови «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14 березня 2018 року №312, ст.ст.2, 5, 12, 13, 51, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 280, 281, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (; адреса місцезнаходження: 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126) заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01 листопада 2020 року по 31 грудня 2021 року в розмірі 649,08 гривень.

У рахунок відшкодування судових витрат по справі стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (; адреса місцезнаходження: 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126) судовий збір в розмірі 2481 гривень.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне заочне рішення суду складено 10 жовтня 2022 року.

Суддя А.М. Авраменко