Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1547/22
Провадження 2/711/1434/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Кондрацької Н.М.,

при секретарі Мелещенко О.В.

представника позивача адвокат Татаринов О.С.

представник відповідача Прокуропчук А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом позовною заявою ОСОБА_1 адвоката Починок Олександра Ігоровича до Черкаської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Починок О.І. звернулася до суду з позовом до Черкаської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.02.2020, серії НОМЕР_1 , виданим Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис про смерть № 432. Факт наявності між ними родинного зв`язку підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 від 14.11.1984., серії НОМЕР_2 , де вказано, що батьком Позивача є ОСОБА_3 , а в свідоцтві про народження останнього від ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_3 матір`ю зазначена померла ОСОБА_2 . Відповідно до заповіту від 16.09.2010, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Віріч І.П., зареєстрованого в реєстрі за № 954, номер у Спадковому реєстрі 49946252, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заповідала все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право за законом - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . На момент смерті ОСОБА_2 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 60,8 кв.м.. житловою 44,6 кв.м. на підставі дубліката свідоцтва Придніпровського районного виконавчого комітету про право власності серії CAB № 614928 від 18.06.2008 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.12.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-4945. Представник позивача звернувся з заявою до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Алексєєвої І.Ю., в якій просив завести спадкову справу після смерті гр. ОСОБА_2 та видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_1 . 23.02.2022 року приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Алексєєва І.Ю. прийняла постанову № 134/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у прийнятті заяви про заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку зі спливом шестимісячного строку для прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦК України, та не підтвердженням факту фактичного прийняття спадщини шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Враховуючи зміст заповіту від 16.09.2010 та відсутність інших спадкоємців, які в порядку ст. 1241 Цивільного кодексу України мають право на обов`язкову частку у спадщині, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак у передбачений законом строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин. Шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_2 визначався періодом з 28 січня 2020 року до 28 липня 2020 року. Проте, постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; та від 22.07.2020 року № 64 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 року до 31.08.2020 року в Україні запроваджено карантин. Також 14.03.2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 287-р «Про тимчасове обмеження перетинання державного кордону, спрямоване на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COV1D-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до якого з 17 березня 2020 року до 3 квітня 2020року закрито пункти пропуску (пункти контролю) через державний кордон для міжнародних пасажирських перевезень, крім здійснення перевезень осіб з метою забезпечення захисту національних інтересів або у зв`язку з виконанням міжнародних зобов`язань, а також представників дипломатичних установ та гуманітарних місій. В подальшому Кабінетом Міністрів України було винесено ряд розпоряджень та постанов, відповідно до яких продовжено строк дії карантинних обмежень та закрито пункти пропуску (пункти контролю) через державний кордон для міжнародного пасажирського залізничного, повітряного, автомобільного (для автобусів) сполучення, крім здійснення перевезень осіб з метою забезпечення захисту національних інтересів або у зв`язку з виконанням міжнародних зобов`язань, а також представників дипломатичних установ та гуманітарних місій. Тож, постановами Кабінету Міністрів України з 17.03.2020 по 15.06.2020 були закриті пункти пропуску (пункти контролю) через державний кордон для міжнародного пасажирського повітряного сполучення. Оскільки ОСОБА_1 з 2014 року тимчасово проживає на території Сполучених Штатів Америки (що підтверджується візою в закордонному паспорті позивача № НОМЕР_4 від 21.10.2013р.) та протягом шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини також перебувала на території США (про що свідчить відмітка про прибуття в країну на 17 сторінці закордонного паспорта позивача № НОМЕР_5 від 02.03.2018р.), враховуючи карантинні обмеження в США та Україні, тимчасове припинення авіасполучення, позивач не мала змоги протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_2 прибути на територію України та подати заяву про прийняття спадщини, тобто строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, пропущений з поважних причин та наявні підстави для встановлення додаткового строку для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Таким чином, позивачка просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці з дня прийняття рішення суду для подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 12.04.2022 відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

18.04.2022 представником відповідача Черкаської міської ради за довіреністю Кирман В.О. до суду подано відзив на позов, у якому Черкаська міська рада заперечує проти задоволення даного позову, оскільки, як зазначає в своєму позові позивач її бабуся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Після смерті бабусі відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 . Позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Враховуючи, що з заявою про заведення спадкової справи та видачу свідоцтва про право на спадщину позивач (через представника) звернулася лише в 2022 році, вважають, що позивачем пропущено строк без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів, так як позивач могла б протягом встановленого законом шестимісячного строку звернутися з вищевказаною відповідною заявою до нотаріуса, таким же чином (через представника) і в 2020 році. Крім того, враховуючи, що позивач не проживала разом зі своєю бабусею (спадкодавцем) на час відкриття спадщини (на час її смерті), то для прийняття спадщини після бабусі вона зобов`язана була заявити про прийняття протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України, або повідомити суд про наявність поважних причин які заважали їй це зробити. Звертаючись до суду з позовом, позивач не надала належних та допустимих доказів того, що її незвернення до нотаріуса для прийняття спадщини в указаний період було пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій, щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, у зв`язку з чим позивач не виконав свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилався, як на підставу свої вимог і заперечень. Тож, просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Ухвалою суду від 23.05.2022 задоволено клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 11.11.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Татаринов О.С просив задовольнити позовні вимоги, враховуючи доводи позовної заяви. Крім того, зазначив, що ОСОБА_1 перебувала на території США і не мала можливості ані особисто, ані через представника звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки у консульських установах на території США та в Україні діяли карантинні обмеження, встановлені у зв`язку із запобіганням поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Вважає ці обставини поважними щодо пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

У судовому засіданні представник відповідача за довіреністю Прокопчук А.П. заперечувала проти задоволення позовних вимог, підтримала доводи викладені у відзиві на позов. Зазначила, що позивач пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини без поважних причин; нею не надано доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог, постанови про запровадження карантинних обмежень не можуть бути визнані поважними причинами, оскільки були відрізки часу з 2020 по 2022 рік, коли ці обмеження вже не діяли і Покровська могла звернутися особисто або через представника до нотаріуса з такою заявою. Тож просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач не надала належних та допустимих доказів того, що вона не звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини в указаний період у зв`язку з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами. Таким чином, пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав:

встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.02.2020 року, серії НОМЕР_1 , виданим Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис про смерть № 432.

За життя ОСОБА_2 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 : 1/2 її частина - на підставі дубліката свідоцтва про право власності на житло від 18.06.2008 ( НОМЕР_6 ), інша 1/2 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.12.2006 після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до заповіту від 16.09.2010, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Віріч І.П., зареєстрованого в реєстрі за № 954, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заповідала все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право за законом - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до листа другої Черкаської державної нотаріальної контори ЦМУ МЮ (м.Київ) від 25.05.2022, наданого на виконання ухвали суду від 23.05.2022 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно з даними алфавітних книг обліку спадкових справ спадкова справа не заводилась. Заповіт від 16.09.2010 року за р. № 954 у Другій черкаській державній нотаріальній конторі ОСОБА_2 , не складала. Також повідомлено, що спадкова справа може бути заведена у будь - якого приватного нотаріуса Черкаського нотаріального округу або у іншій державній нотаріальній конторі.

Також, за матеріалами, що надані позивачем до позову, встановлено, що 23.02.2022 ОСОБА_3 , який діяв від імені та в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності, посвідченої Лапою І.С., консулом Генерального консульства України в Нью-Йорку (США) 05.02.2021, звернувся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Алексєєвої І.Ю. із заявою про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Алексєєвої І.Ю. від 23.02.2022 за результатами розгляду вказаної заяви відмовлено у прийнятті заяви про заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку зі спливом шестимісячного строку для прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦК України, та не підтвердженням факту фактичного прийняття спадщини шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту щодо даних спірних правовідносин визначені Цивільним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч.ч.1, 2 ст. 1258 ЦК України). Як визначено ч. 1 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто . Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (1270 ЦК України).

За положеннями статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України (435-15). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України (435-15), звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як визначено статтею 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом МЮУ 22.02.2012 №296/5 (розділ ІІ глава 10) 1.2. при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна (п.1.2).

У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту (п.2.3). Відповідно до п. 3.1 Порядку, право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (п. 3.2).

Згідно з п. 3.3 Порядку, заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса (п. 3.4). Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (п. 3.5).

Відповідно до п. 3.15 вказаного Порядку, якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (п. 3.16). Спадкоємець, якому за рішенням суду встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, повинен у межах установленого судом строку прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідної заяви (п.3.17).

Як визначено п. 3.18 Порядку, не вимагається звернення до суду для визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, якщо усі спадкоємці, які прийняли спадщину, подадуть письмову заяву про згоду на прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини. Такі заяви спадкоємців мають бути подані нотаріусу до видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності такої згоди спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, необхідно подати до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття.

Аналіз вказаних вище норм свідчить про те, що для прийняття спадщини (за законом чи за заповітом) спадкоємець повинен подати заяву про прийняття спадщини, а закон не розрізняє такі заяви на: заяву про прийняття спадщини за законом або на заяву про прийняття спадщини за заповітом.

В ході розгляду встановлено, що позивач не проживала разом зі своєю бабусею (спадкодавцем) на час відкриття спадщини (на час її смерті), то для прийняття спадщини після бабусі вона зобов`язана була заявити про прийняття протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України, або повідомити суд про наявність поважних причин які заважали їй це зробити.

Обставини справи свідчать, і це не заперечується стороною позивача, що вона була обізнана про смерть спадкодавця своєї бабусі і як спадкоємець знала про відкриття спадщини, отже для прийняття спадщини мала подати нотаріусу відповідну заяву, однак цього протягом шестимісячного строку не зробила, враховуючи що спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , довіреність на ім`я представника спадкоємиці ОСОБА_1 ОСОБА_3 видана 05.02.2021 (пройшло близько року), а останній звернувся до нотаріуса із заявою про спадкування лише 23.02.2022 (більше ніж через два роки після смерті спадкодавця).

Оскільки з заявою про заведення спадкової справи та видачу свідоцтва про право на спадщину позивач (через представника) звернулася лише в 2022 році, суд вважає, що позивачем пропущено строк без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів, так як позивач могла б протягом встановленого законом шестимісячного строку звернутися з вищевказаною відповідною заявою до нотаріуса, таким же чином (через представника) і в 2020 році.

Крім того, суд оцінює критично доводи позивача щодо поважності причин пропуску ОСОБА_1 шестимісячного строку звернення з заявою про прийняття спадщини, пов`язаних із запровадженням карантинних обмежень згідно низки Постанов Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від: 11.03.2020 року № 211, 20.05.2020 року № 392 22.07.2020 року № 64, якими 12.03.2020 року до 31.08.2020 року в Україні було запроваджено карантин та посилання на відповідні розпорядження Кабінету Міністрів України прийнято «Про тимчасове обмеження перетинання державного кордону, спрямоване на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COV1D-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до яких були закриті пункти пропуску (пункти контролю) через державний кордон для міжнародного пасажирського повітряного сполучення, що на думку позивача стало перешкодою та поважною причиною пропуску строку звернення щодо спадкових прав.

Більше того, під час введення в Україні карантинних заходів робота нотаріальних контор та приватних нотаріусів припинена не була. Доказів того, що певні нотаріуси чи державні нотаріальні контори не працювали, або відмовили їй у наданні консультацій, прийняття заяви тощо, - встановлено судом не було, враховуючи шестимісячний строк для подачі заяви, який тривав до 28.07.2020.

Крім того, позивач не скористалася правом направлення відповідної заяви поштовим відправленням.

До того ж, з огляду на ч. 3 ст. 1272 ЦК України додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути надано, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Тобто, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахування доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин.

Отже, за викладених обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, оскільки позивачем не надано належних, допустимих та переконливих доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку про прийняття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 адвоката Починок Олександра Ігоровича до Черкаської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 16.12.2022.

Головуючий: Н.М.Кондрацька

Головуючий: Н. М. Кондрацька