Справа № 685/1058/21
Провадження № 2/685/28/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Казмірчук І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь цивільну справу за позовом Фермерського господарства «Веселка» до:

- Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» про скасування наказу, державної реєстрації прав та припинення прав;

- Теофіпольської селищної ради, ОСОБА_2 та Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та скасування державної реєстрації земельної ділянки.

В С Т А Н О В И В :

10 серпня 2021 року ФГ «Веселка», в інтересах якого діє адвокат Савченко О.В., звернулося до суду з позовом, заявивши вимоги:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність № 22-1439-СГ від 27 лютого 2019 року, на підставі якого було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) й передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0 га з кадастровим номером :04:003:0025, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області;

- скасувати рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 48499944, прийняте державним реєстратором Білогірської райдержадміністрації Хмельницької області Пилипчуком Юрієм Миколайовичем 03 вересня 2019 року, припинивши право власності ОСОБА_1 на вищезазначену спірну земельну ділянку;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 51729918, прийняте державним реєстратором Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області Полов`юк Галиною Іванівною 21 березня 2020 року, припинивши право оренди ПрАТ «Зернопродукт МХП» на спірну земельну ділянку;

- скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі спірної земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірним наказом Головуправління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-1439-СГ від 27 лютого 2019 року у власність ОСОБА_1 була передана земельна ділянка площею 2,0 га з кадастровим номером :04:003:0025, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована у межах земельної ділянки площею 9 га, що перебуває на праві постійного користування у ФГ «Веселка» на підставі державного акта на право постійного користування землею серії ІІІ-ХМ № 006329 від 09 лютого 2001 року, без відповідного на те погодження землекористувача.

Позовні вимоги до ПрАТ «Зернопродукт МХП» обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 передав даному підприємству спірну земельну ділянку в користування на праві оренди.

20 січня 2022 року, ФГ «Веселка», в інтересах якого діє адвокат Савченко О.В., звернулося до суду з уточненим позовом, заявивши також вимоги до Теофіпольської селищної ради, ОСОБА_2 та ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, а саме:

- визнати протиправним та скасувати рішення Теофіпольської селищної ради № 19-15/2021 від 19 листопада 2021 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в с. Новоставці (кадастровий номер :04:003:0003) (п. 68 рішення) та передання у власність земельної ділянки площею 2,0 га з кадастровим номером :04:003:0003 (код КВЦПЗ - 01.03) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 , який проживає по АДРЕСА_1 (п. 69 рішення);

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 61985149, прийняте державним реєстратором Теофіпольської селищної ради Коломисюком Юрієм Володимировичем 01 грудня 2021 року, припинивши право власності ОСОБА_2 на вищезазначену земельну ділянку;

- скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі цієї земельної ділянки.

Позовні вимоги також обґрунтовані тим, що у власність ОСОБА_2 була передана земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, яка виділена зі складу земельної ділянки, що перебуває в користуванні позивача.

В ході судового розгляду представник позивача адвокат Савченко О.В. позовні вимоги підтримала.

Від відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надійшов письмовий відзив на позов, згідно якого просить відмовити у позові. Свої заперечення мотивує тим, що рішення Теофіпольської районної Ради народних депутатів Хмельницької області від 11 квітня 2000 року № 3, яким передано ОСОБА_3 у постійне користування земельну ділянку для ведення фермерського господарства, було прийняте після створення та реєстрації у 1994 році СФГ «Веселка», з чого слідує, що це фермерське господарство було створене на основі іншої земельної ділянки, оскільки, виходячи з чинного на той час законодавства, передача земельної ділянки для ведення фермерського господарства мала передувати створенню фермерського господарства.

Свої дії Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо передачі ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства вважає правомірними, оскільки на час звернення з заявами про надання дозволу на виготовлення технічної документації та про затвердження технічної документації не було підстав для відмови.

Також відповідач звертає увагу суду, що позивачем не надано належних та допустимих доказів та нічим не доведено той факт, що земельна ділянка ОСОБА_1 з кадастровим номером :04:003:0025 знаходиться саме в межах земельної ділянки, яку було надано ОСОБА_3 згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ІІІ-ХМ № 006329 від 09 лютого 2001 року.

Крім того, відповідач посилається на те, що право користування земельною ділянкою, що виникло в особи на підставі державного акту на право користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини і припиняється зі смертю особи, якій таке право належало.

Від відповідача ПрАТ «Зернопродукт МХП» надійшов письмовий відзив про відмову у позові, посилаючись на те, що на момент укладення договору оренди землі з власником ОСОБА_1 сторони володіли повним обсягом прав для укладення договору. Також зазначає, що позивачем не надано належних доказів щодо неможливості належного оформлення права користування земельною ділянкою.

Від відповідача Теофіпольської селищної ради надійшов письмовий відзив, в якому зазначено, що ОСОБА_2 звернувся з заявою про надання дозволу на виготовлення проектної документації на земельну ділянку з метою подальшої її приватизації для ведення особистого селянського господарства. На запит селищної ради Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області надана відповідь, що земельна ділянка, яку планує приватизувати ОСОБА_2 , відноситься до вільних земель запасу. Оскільки перешкод для приватизації земельної ділянки не було, тому вона і була передана у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства.

Від відповідачів ОСОБА_2 та Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області письмових відзивів не надійшло.

В ході судового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Варцаба С.А. в ході судового розгляду позовних вимог не визнав, надав письмові пояснення, згідно яких зазначив, що земельна ділянка покійному ОСОБА_3 була виділена в постійне користування через 6 років після створення ФГ «Веселка», позивачем не надано жодних доказів, що отримана ОСОБА_3 у 2001 році земельна ділянка стала підставою створення ФГ «Веселка» або була передана у користування ФГ «Веселка».

Також представник відповідача зазначає, що відсутні будь-які докази на підтвердження того, що отримана ОСОБА_1 згідно спірного наказу земельна ділянка є частиною земельної ділянки, яка належить позивачу на праві користування, оскільки лист ТОВ «Кайлас-К», яким позивач обґрунтовує даний факт, не може підтверджувати накладку земельних ділянок, так як не володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням, та не має доступу до даних Державного земельного кадастру.

Крім того, представник відповідача ОСОБА_4 вважає, що позивачем використано не ефективний спосіб захисту порушеного права, який не відновить порушені права за умови, що вони були порушені. Зокрема, в межах даного позову та з урахуванням викладених позовних вимог до ОСОБА_1 позивачем не вказується позовна вимога, якою буде поновлене його порушене право, а задоволення позовних вимог жодним чином не спричинить відновлення порушеного права позивача, якщо таке право було порушене.

Інші відповідачі, про час та місце розгляду справи повідомлені, в суд представників не направили, від відповідачів Головного управління Держегокадастру у Хмельницькій області, ПрАТ «Зернопродукт МХП» та Теофіпольської селищної ради надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, від відповідачів ОСОБА_2 та Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області заяв та відзивів не надходило.

Заслухавши доводи представників позивача та відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

09 лютого 2001 року Теофіпольською районною Радою народних депутатів Теофіпольського району Хмельницької області, на підставі рішення Теофіпольської районної Ради народних депутатів Теофіпольського району Хмельницької області від 11 квітня 2000 року № 3, видано Державний акт серії ІІІ-ХМ № 006329 на право постійного користування землею, згідно якого ОСОБА_3 надано у постійне користування земельну ділянку площею 9,00 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Новоставецької сільської ради, землю надано для ведення селянського (фермерського) господарства. Державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 62 (т. 1 а.с. 11).

ОСОБА_3 на день видачі даного Державного акту був засновником розташованого в селі Новоставці Теофіпольського району Хмельницької області Селянського (фермерського) господарства «Веселка» з кодом , яке було зареєстроване 22 листопада 1994 року, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 216661, виданим державним реєстратором Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області, статутом СФГ «Веселка» та довідкою № 798 від 27 березня 2002 року про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, дозволом Територіального управління Держнаглядохоронпраці по Хмельницькій області на початок роботи від 09 квітня 1999 року (т. 1 а.с. 12 - 17).

02 квітня 2012 року зборами СФГ «Веселка» за пропозицією засновника ОСОБА_3 було, зокрема, змінено найменування господарства на Фермерське господарство «Веселка» та затверджено статут в новій редакції, що підтверджується протоколом № 1 Зборів селянського (фермерського) господарства «Веселка» від 02 квітня 2012 року (т. 1 а.с. 18, 19).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (т. 1 а.с. 20).

Керівником ФГ «Веселка» () з 19 грудня 2012 року стала ОСОБА_5 , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 1 а.с. 21, 22).

Статтею 7 чинного станом на 2001 рік Земельного кодексу України від 1990 року передбачено, що користування землею може бути постійним або тимчасовим, постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, зокрема, громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства.

Частиною 1 статті 22 цього ж кодексу визначено, що право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право. Таким документом, згідно ч. 1 ст. 23 ЗК України (ред. 1990 р.) є державний акт, який видається та реєструється сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 2, частин 1 та 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2009-ХІІ «Про селянське (фермерське) господарство», чинного на час отримання ОСОБА_3 права постійного користування земельною ділянкою, селянське (фермерське) господарство є формою підприємницької діяльності громадян України, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією. Головою селянського (фермерського) господарства є його засновник, або особа, яка є його правонаступником. На ім`я голови селянського (фермерського) господарства видається відповідний Державний акт на право приватної власності на землю, Державний акт на право постійного користування землею.

Після одержання вищезазначеного Державного акту селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку. Після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання, зокрема, Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи.

З цього часу обов`язки землекористувача здійснювало селянське (фермерське) господарство, а не громадянин, якому надавалася відповідна земельна ділянка для ведення фермерського господарства, оскільки з моменту створення СФГ, в даному випадку СФГ «Веселка», відбувалася фактична зміна постійного землекористувача і обов`язки останнього перейшли до СФГ з дня його державної реєстрація.

Державна реєстрація права постійного користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства за його засновником не змінює даний висновок, оскільки після державної реєстрації такого господарства саме воно, як суб`єкт підприємницької діяльності, могло використовувати відповідну ділянку за її цільовим призначенням, тобто бути постійним землекористувачем.

Тобто, на час надання ОСОБА_3 земельної ділянки площею 9 га., земельна ділянка була йому надана на праві постійного користування для ведення селянського (фермерського) господарства не як громадянину України, фізичній особі, а як спеціальному суб`єкту - голові створюваного селянського (фермерського) господарства.

Статтею 1 чинного на даний час Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування. Статтями 5, 7 та 8 даного Закону передбачено, що право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство, також передбачена можливість надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства, фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, за умовами набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, право власності або користування земельною ділянкою.

Отже, і на сьогодні можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) такій фізичній особі земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для реєстрації фермерського господарства.

Право постійного користування земельною ділянкою, наданою для ведення селянського (фермерського) господарства, після його створення належить цьому господарству, як юридичній особі, а не засновнику, як фізичній особі, і зберігається за цією юридичною особою до часу припинення діяльності фермерського господарства.

При цьому, смерть засновника фермерського господарства не входить до переліку підстав для припинення права постійного користування, визначених статтею 141 ЗК України.

Таким чином, за юридичною особою з кодом з первинною назвою Селянське (фермерське) господарство «Веселка», яка змінила назву на Фермерське господарство «Веселка», право постійного користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства площею 9 га, яка розташована на території Новоставецької сільської ради, згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ІІІ-ХМ № 006329, виданого на ім`я засновника господарства ОСОБА_3 , зберігається, оскільки жодної з підстав, визначених ст. 141 ЗК України для припинення права користування земельною ділянкою, не настало.

Чинними на день передачі ОСОБА_3 земельної ділянки у постійне користування Земельним кодексом України (ред. 1990 р.) та Законом України «Про селянське (фермерське) господарство» не передбачено заборони на передання земельних ділянок у постійне користування громадянам України, які уже є засновниками селянських (фермерських) господарств, також відсутнє обмеження кількості переданих у постійне користування земельних ділянок для одного селянського (фермерського) господарства, тому судом не вбачається жодних порушень у тому, що ОСОБА_3 набув право постійного користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства після створення ним Селянського (фермерського) господарства «Веселка» (), на що посилалися відповідачі Головне управління Держгеокадасту у Хмельницькій області та ОСОБА_1 у своїх запереченнях на позов.

З тексту статті 9 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство», на яке посилаються відповідачі у своїх відзивах, вбачається, що даними нормами фактично передбачена можливість реєстрації такого типу суб`єкта підприємницької діяльності як «селянське (фермерське) господарство» лише в разі отримання засновником права на землю за таким цільовим призначенням, а не будь-якою особою, тому до даних правовідносин дана стаття не може бути застосована.

За таких обставин передача у власність або користування іншим особам земельної ділянки, якою користується ФГ «Веселка» згідно з Державним актом на право постійного користування землею від 09 лютого 2001 року серії ІІІ-ХМ № 006329, можлива лише після припинення права користування земельною ділянкою цим господарством, відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України, або за погодження ФГ «Веселка», як належного землекористувача, на вилучення земельної ділянки відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України.

21 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства з межами населених пунктів Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області (т. 1 а.с. 54). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 03 жовтня 2018 року № 22-6711-СГ такий дозвіл був наданий (т. 1 а.с. 56), а наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27 лютого 2019 року № 22-1439-СГ було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 , яка розташована за межами населених пунктів Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, надана йому у власність земельну ділянку загальною площею 2,000 га з кадастровим номером :04:003:0025 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів Новоставецької сільської ради (т. 1 а.с. 57).

Рішенням Теофіпольської селищної ради від 19 листопада 2021 року № 19-15/2021 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в с. Новоставці з кадастровим номером :04:003:0003, та передано її у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства (т. 1 а.с. 178).

Разом з тим, позивачем не надано належних доказів на підтвердження фактів, що відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були передані у власність для ведення особистого селянського господарства земельні ділянки з кадастровими номерами :04:003:0025 та :04:003:0003, які знаходяться саме в межах земельної ділянки, наданої ОСОБА_3 згідно з Державним актом на право постійного користування землею від 09 лютого 2001 року серії ІІІ-ХМ № 006329.

Так, відповідно до абзацу шостого статті 1 та пункту «в» частини 1 статті 2 Закону України «Про землеустрій», землеустроєм є сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію територій адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил, метою землеустрою є, зокрема, встановлення і закріплення на місцевості меж земельних ділянок власників і землекористувачів.

Документація із землеустрою розробляється в електронній та паперовій формах у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Одним з видів документації із землеустрою, згідно п. «і» ч. 2 ст. 25 даного Закону, є технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Частиною четвертою цієї статті визначено, що відповідність документації із землеустрою в електронному вигляді положенням нормативно-технічних документів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується кваліфікованим електронним підписом сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою, з використанням кваліфікованої електронної позначки часу, а в паперовій формі - підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою.

Статтею 26 Закону встановлено, що замовником документації із землеустрою можуть бути, зокрема, землевласники або землекористувачі, а розробниками - виключно юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи сертифікований інженер-землевпорядник, який є відповідальним за якість робіт із землеустрою, або фізичні особи-підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Вимоги до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) визначені статтею 55 Закону України «Про землеустрій», яка повинна включати, зокрема, матеріали топографо-геодезичних робіт, кадастровий план земельної ділянки, відомості про встановлені межові знаки. Зазначені вимоги є цілком логічними, оскільки, за наявності усіх необхідних матеріалів, інша сторона спору матиме можливість перевірки встановлених у технічній документації відомостей щодо спірної земельної ділянки, наприклад, у іншого сертифікованого інженера-землевпорядника.

Тобто факт накладення земельних ділянок одна на одну може бути підтверджене лише технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), складеною відповідно до вимог законодавства, і не може доводитися іншими засобами доказування.

Суд не приймає до уваги надані позивачем довідки ТОВ «Кайлас-К» від 08 червня 2021 року № 026 (т. 1 а.с. 24, 25) та від 29 жовтня 2021 року № 107 (т. 1 а.с. 125, 126) про те, що в разі складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на земельну ділянку згідно Державного акту на право постійного користування землею ІІІ-ХМ № 006329 для ведення фермерського господарства на території Новоставецької сільської ради, будуть зафіксовані перетини меж земельних ділянок (накладки) із земельними ділянками з кадастровими номерами, зокрема, :04:003:0025 ОСОБА_1 та :04:003:0003 без зареєстрованого права.

Довідки ТОВ «Кайлас-К» з схемами перетину меж земельної ділянки не відповідають вищезазначеним вимогам до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), оскільки не містять всіх необхідних матеріалів та не завірені особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника.

Сам по собі факт роботи в ТОВ «Кайлас-К» сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_6 , який складав надані позивачем схеми перетину, не звільняє його від обов`язку надання саме технічної документації із землеустрою, завіреної своїми особистими підписами та печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника.

Навіть сам текст довідок викладений не у формі твердження про наявний факт перетину, а у формі припущення, що у разі складання технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, будуть зафіксовані перетини меж земельних ділянок, що позбавляє суд приймати до уваги такий доказ в силу ч. 6 ст. 81 ЦПК України.

Сторонами по справі не було надано висновку експерта, а також не заявлялися клопотання про призначення відповідної земельної експертизи.

З текстів спірних наказу Головуправління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27 лютого 2019 року та рішення Теофіпольської селищної ради від 19 листопада 2021 року також неможливо встановити, що земельні ділянки були надані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із земельної ділянки, яка перебувала у постійному користуванні ОСОБА_3 .

Таким чином, в ході судового розгляду на знайшли свого підтвердження факти порушення прав ФГ «Веселка» на користування земельною ділянкою згідно Державного акту про право постійного користування землею тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було передано у приватну власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, тому підстав для задоволення позову немає.

Оскільки в ході судового розгляду не було встановлено порушення прав позивача, тому суд позбавлений можливості оцінювати ефективність обраного позивачем способу захисту такого права, на що посилався представник відповідача ОСОБА_1 у своїх поясненнях.

Керуючись ст.ст. 118, 141 ЗК України, ст.ст. 7, 22, 23 ЗК України (ред. 1990 р.), ст.ст. 2, 4, 5, 9 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство», ст.ст. 1, 4, 7, 8 Закону України «Про фермерське господарство», ст.ст. 2, 8, 25, 26, 55 Закону України «Про землеустрій», ст.ст. 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити Фермерському господарству «Веселка» в задоволенні позову до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП», Теофіпольської селищної ради, ОСОБА_2 та Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 12 грудня 2022 року.

Суддя Самойлович А.П.