КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

08 грудня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Приходька К.П., перевіривши на відповідність вимогам ст.ст. 354-356 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Еліна Володимирівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдін Максим Анатолійович про визнання договорів недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію прав і їх обтяжень, -

установив:

рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2022 року відмовлено у задоволенні вказаного вище позову.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка оплачена судовим збором не у повному розмірі.

З матеріалів справи та судового рішення вбачається, що позивачкою, 14 лютого 2022 року заявлені остаточні позовні вимоги, а саме:

визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, укладений 12 грудня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» та договорів про внесення змін до нього, в частині відступлення АТ «УкрСиббанк» прав вимоги до ОСОБА_1 ;

визнати недійсним договір факторингу, укладений 12 грудня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», в частині відступлення АТ «УкрСиббанк» прав вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 30 жовтня 2006 року та кредитним договором №0 від 09 лютого 2007 року;

визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, укладений 12 грудня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», в частині переходу від АТ «УкрСиббанк» всіх прав первісного кредитора до нового кредитора - ТОВ «Кей-Колект», зокрема права вимоги за договором іпотеки №1363 від 30 жовтня 2006 року та договором іпотеки №2725 від 09 лютого 2007 року;

визнати недійсним та скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Юдіна М.А. від 28 листопада 2019 року з індексним номером 49907210 про державну реєстрацію за ТОВ «Кей-Колект» права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0:91:122:0043 (номер запису про право власності 34358349);

визнати недійсним та скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Пономарьової Д.В. від 22 червня 2020 року з індексним номером 52760347 про державну реєстрацію за ТОВ «Кей-Колект» права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 36979021);

визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером 0:91:122:0043.

Отже, позивачкою заявлено п`ять вимог немайнового характеру, кожна з яких окремо підлягала сплаті судовим збором, і одну вимогу майнового характеру, яка підлягала сплаті судовим збором за ставкою майнового спору.

Пунктами 12-13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року за №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону №3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI з послідуючими змінами, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктами 15-16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року за №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», п. п. 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК (ст. 176 ЦПК України у чинній редакції) передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону №3674-VI.

До позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці (наприклад, якщо позовну заяву про визнання договору (правочину) недійсним подано без вимоги застосування наслідків, передбачених статтею 216 ЦК). За подання до суду таких заяв сплачується судовий збір згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону №3674-VI.

Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80 (ст. 176 ЦПК України у чинній редакції), пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК (ст. 175 ЦПК України у чинній редакції) такий обов`язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п`ятою статті 216 ЦК).

Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК (ст. 176 ЦПК України у чинній редакції)). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

При звернені до суду з позовом у серпні 2020 року позивачкою був сплачений судовий збір, відповідно до заявлених позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ПН КМНО Пономарьової Д.В. індексний номер 52760347 від 22 червня 2020 року та запису про право власності/довірчої власності 36979021 та про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ПН Юдіна М.А. індексний номер 49907210 від 28 листопада 2019 року та запису про право власності/довірчої власності 34358349, у сумі 1681,60 грн.

В наступному, ОСОБА_1 , позовні вимоги було збільшено, проте судовий збір не сплачувався, доказів звільнення від сплати судового збору матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 ЦПК України, якою врегульовано визначення ціни позову, у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання про повернення суми судового збору вирішується відповідно до закону.

Враховуючи наведене, слід зазначити наступне.

За вимогу про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ПН КМНО Пономарьової Д.В. індексний номер 52760347 від 22 червня 2020 року та запису про право власності/довірчої власності 36979021 та про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ПН Юдіна М.А. індексний номер 49907210 від 28 листопада 2019 року та запису про право власності/довірчої власності 34358349, судовий збір в суді першої інстанції мав бути сплачений з урахуванням вимог ЗУ «Про судовий збір», станом на час звернення (2020 р.) у сумі 1681,60 грн. (як за 2 позовні вимоги немайнового характеру, подані фізичною особою, за ставкою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, яка складала станом на 01 січня 2020 року - 2102 грн.).

Враховуючи, що апеляційні скарги на рішення суду підлягають сплаті судовим збором за ставкою 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, судовий збір при поданні апеляційної скарги, за наведеною позовною вимогою складає 2522,40 грн. (2102 грн. х 0,4 = 840,80 грн. х 2 х 150 % = 2522,40 грн.).

За позовні вимоги про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, укладеного 12 грудня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» та договорів про внесення змін до нього, в частині відступлення АТ «УкрСиббанк» прав вимоги до ОСОБА_1 ; визнання недійсним договору факторингу, укладеного 12 грудня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», в частині відступлення АТ «УкрСиббанк» прав вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 30 жовтня 2006 року та кредитним договором №0 від 09 лютого 2007 року; визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, укладеного 12 грудня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», в частині переходу від АТ «УкрСиббанк» всіх прав первісного кредитора до нового кредитора - ТОВ «Кей-Колект», зокрема права вимоги за договором іпотеки №1363 від 30 жовтня 2006 року та договором іпотеки №2725 від 09 лютого 2007 року (заявлені у 2021 році) позивачкою у суді першої інстанції судовий збір сплачений не був, документи, які надають право на пільги по сплаті судового збору матеріали справи не містять.

Судовий збір в суді першої інстанції мав бути сплачений з урахуванням вимог ЗУ «Про судовий збір» станом на час звернення (2021 р.) у сумі 2724 грн. (як за 3 вимоги немайнового характеру, подані фізичною особою, за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який складав станом на 01 січня 2021 року - 2270 грн).

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вказаних позовних вимог апелянт не оскаржує, відповідно, сплачувати судовий збір в цій частині не зобов`язаний.

За позовні вимоги майнового характеру, якими є визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером 0:91:122:0043 (заявлені у 2021 році) судовий збір позивачкою не сплачено і доказів наявності пільг по сплаті судового збору матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову за позовними вимогами майнового характеру позивачкою не була вказана.

Отже, мінімальний розмір судового збору за позовними вимогами майнового характеру складає 908 грн. (2270 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року) х 0,4 = 704,80 грн.). Максимальний розмір складає 11350 грн. (2270 грн. х 5). Відповідно за подання апеляційної скарги за ставкою 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, за вимогами майнового характеру мінімальний судовий збір складає 1362 грн. (908 х 150%), а максимальний розмір судового збору складає 17025 грн. (11350 х 150%).

Оскільки, законом обов`язок визначення вартості майна за відповідними вимогами покладається на позивача, яка, як вбачається з матеріалів справи такий обов`язок не виконала, а встановити точну ціну на даній стадії неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 176 ЦПК).

Єдиним документом, який дозволяє визначити приблизну вартість спірного майна є наявний в матеріалах справи скріншот із системи електронних торгів «Сетам» (а.с. 129, Т. 1), відповідно до якого вартість спірного майна становить 8460000 грн.

Суд апеляційної інстанції при визначенні розміру судового збору за майнову вимогу виходить із максимального розміру цього збору.

Виходячи із наведеного, з урахуванням сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2522,40 грн., скаржнику необхідно доплатити судовий збір у розмірі 17025 грн. (2522,40 грн. + 17025 грн = 19547,40 грн. - 2522,40 грн. = 17025 грн.), або надати документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору, відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Судовий збір має бути сплачено за реквізитами: отримувач ГУК у м. Києві/Солом`янський р-н./22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA0026010; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: судовий збір за апеляційною скаргою (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський апеляційний суд.

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2022 року залишити без руху та встановити строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних в ній недоліків.

Неусунення недоліків є підставою для повернення апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.П. Приходько