Справа № 478/741/22 пров.№ 2-др/478/3/22
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2022 року . Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

у складі головуючого судді Іщенко Х.В.,

за участю секретаря Луговської А.І.,

розглянувши у відритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка заяву представника третьої особи адвоката Овчаренко Ярослави Олександрівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко Олени Олексіївни, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування свідоцтва , яке посвідчує повноваження управителя спадщини - корпоративними правами,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 22 листопада 2022 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко Олени Олексіївни, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування свідоцтва , яке посвідчує повноваження управителя спадщини - корпоративними правами відмовлено. Судові витрати понесені позивачем віднесено на її рахунок.

30.11.2022 року представник третьої особи адвокат Овчаренко Я.О. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь третьої особи ОСОБА_2 25 000 грн. витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що він 27.05.2022 року уклав з адвокатом Овчаренко Я.О. договір про надання правової допомоги по данній справі.

В судове засідання сторони по справі не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, представник третьої особи адвокат Овчаренко Я.О. просила суд розглядати справу зв відсутносі третьої сторони та задовольнити її заяву про ухвалення додаткового рішення.

Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У ЦПК України визначено види судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу, та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Згідно з положенням пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову, інші судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.

Тобто докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі, саме в суд першої інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як зазначила Велика Палата Верховного суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є третьою стороною у даній справі, подавав пояснення на позовну заяву позивача та його представник приймав участь в судових засіданнях, яка заяву про стягнення судових витрат до закінчення судових дебатів у справі зробила. Копію договору про надання правової допомоги та акт передачі-приймання послуг за договором надали до суду лише 30.11.2022 року разом з заявою про стягнення судових витрат, а отже пропустив відповідний строк.

При цьому, у заяві про стягнення судових витрат третя особа просить поновити пропущений процесуальний строк для подання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, при цьому не вказав про поважність причин пропуску строку подання заяви про стягнення судових витрат.

У зв`язку із викладеним, суд вважає, що заява представника третьої особи адвоката Овчаренко Я.О. , яка діє від імені ОСОБА_2 , про стягнення витрат у розмірі 25 000 грн. необхідно залишити без розгляду, так як докази подані поза межами строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника третьої особи адвоката Овчаренко Ярослави Олександрівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко Олени Олексіївни, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування свідоцтва , яке посвідчує повноваження управителя спадщини - корпоративними правами , про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь третьої особи ОСОБА_2 25 000 грн. витрат на правову допомогу, - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Миколаївського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: Х.В.Іщенко