КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/138/22
Провадження № 2/488/810/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.10.2022 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді Чернявської Я.А.,

при секретарі судового засідання Кралі В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет", третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

18.01.2022 р. позивач ОСОБА_1 звернувся в Корабельний районний суд м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет", в якій просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 9860 від 24.02.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості за кредитним договором в сумі 16 280,00 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинений виконавчий напис № 9860 від 24.02.2021 р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 16 280,00 грн.

Приватний нотаріус мотивував виконавчий напис тим, що ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором № 1066366 від 14.07.2019 р., укладеним з ТОВ «Фінпром Маркет». Стягнення заборгованості проводиться за період з 14.11.2019 р. по 24.02.2021 р.

Вважала, що виконавчий напис № 9860 від 24.02.2021 р. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення заборгованості є протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню.

Починаючи з 22.02.2017 р. нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 24.02.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14.

Кредитний договір, на підставі якого вчинений оскаржуваний виконавчий напис, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Крім того, відповідачем не надано доказів на підтвердження укладення кредитного договору, а саме видачі відповідачем коштів (виписки з особового рахунку, копії квитанції, меморіального ордеру тощо), так як за нормами п.2 ч.І ст. 1046, ч.2 ст.1054 ЦК України кредитний договір є укладений з моменту передання грошей.

Договори про відступлення права вимоги за кредитним договором нотаріусом взагалі не досліджувалися.

Відсутність доказів на підтвердження існування необхідного документа для обґрунтування стягнення, передбаченого п. 2 Переліку № 1172, а саме, засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості, свідчать про порушення нотаріусом вимог п.3.5. Глави 16 розділу II Порядку.

Крім того, на адресу позивача також жодних вимог щодо погашення заборгованості не надходило. У зв`язку з викладеним позивача позбавлено можливості оспорити вимоги відповідача та також свідчить про відсутність безспірності суми, пред`явленої до стягнення.

Детальний розрахунок заборгованості по договору (з зазначенням суми щомісячної заборгованості, термінів її сплати) нотаріусу також надано не було.

Таким чином, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем є безспірним та взагалі у позивача наявна будь-яка заборгованість перед відповідачем.

Посилаючись на вказані обставини, позивач звернулася в суд з даним позовом.

19.01.2022 р. ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва була задоволена заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, згідно з якою були вжиті заходи для забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за ВП № 65942129, відкритого на підставі виконавчого напису № 9860, вчиненого 24.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" заборгованості в розмірі 16 280,00 грн.

Ухвалою суду від 19.01.2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив в строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження та позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.

В судове засідання сторони не з`явились, були повідомлені про час та місце розгляду справи у порядку, встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України.

Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. В позовній заяві просив суд розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідача був своєчасно та належним чином повідомлений про місце розгляду справи, про визначений строк для надання відзиву на позов. Надіслав суду заяву про визнання позовних вимог в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини їх неявки суду не відомі, заяви із зазначенням поважності причин їх неявки до суду не надходили.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Так, під час розгляду справи було встановлено, що 24.02.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. виданий виконавчий напис № 9860 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінпром Маркет" заборгованості за кредитним договором за період з 14.11.2019 року по 24.02.2021 р. на загальну суму 16 280,00 грн.

На виконання зазначеного виконавчого напису державним виконавцем Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 14.07.2021 р. була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження № 65942129.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з статтею 18 ЦК України, а також статтями 87, 88 Закону України Про нотаріат вчинення виконавчого напису - це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року No 1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України No 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 24.02.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 24.02.2021 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України Про нотаріат у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису.

Стягнута за виконавчим написом сума не є безспірною через одночасне стягнення пені та комісії, що є подвійним притягнення боржника до цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення умов договору.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України Про нотаріат та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 142 ЦПК України, які узгоджуються з вимогами ч. З ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем сплачений судовий збір в сумі 992,00 грн. при зверненні до суду з позовною заявою, а також судовий збір в сумі 496,20 грн. за подачу заяви про забезпечення вказаного позову, всього на суму 1 488,20 грн.

50% від вказаної суми судових витрат складає 744,10 грн., які підлягають до стягнення з відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 274-275, 279 , 354 ЦПКУкраїни, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет", третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 9860 від 24.02.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем на користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" (, адреса: Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, 9-А, оф. 204) про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) заборгованості на загальну суму 16 280,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" (, адреса: Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, 9-А, оф. 204) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 744,10 грн.

Фінансовому органу - Управлінню Державної казначейської служби України у місті Миколаєві Миколаївської області повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) відповідно до квитанції № 0.0..1 від 13.01.2022 року 50% сплаченої суми судового збору у розмірі 496,00 грн., а також відповідно до квитанції № 0.0..1 від 13.01.2022 р. 50% сплаченої суми судового збору у розмірі 248,10 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет", , адреса: Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, 9-А, оф. 204;

Третя особа 1 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса: 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5;

Третя особа 2 Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), адреса: 54052, м. Миколаїв, вул. Океанівська, 1-А.

Суддя Я. А. Чернявська