Справа: 164/1284/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2022 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

за участі секретаря Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Маневицький відділ державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що 20 серпня 2021 року йому стало відомо, що 29 січня 2021 року між ним та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено кредитний договір № 1521918 на суму 3000 гривень. 21 червня 2021 року кредитор на підставі договору факторингу № 2106 відступив право вимоги за Договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на загальну суму 9268,50 гривень, з них: 3000 гривень основний борг та 6268,50 гривень нараховані проценти та комісія. 27 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером № 243889 за Договором та запропоновано стягнути з позивача на користь відповідача 9268,50 гривень та 25 гривень за вчинення виконавчого напису. 18 серпня 2021 року головним державним виконавцем Маневицького ВДВС у Камінь-Каширському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Іващиком Т.Л. на підставі виконавчого напису № 243889 від 18 серпня 2021 року відкрито виконавче провадження № 66546169 від 18 серпня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь відповідача, а також виконавчого збору у розмірі 929,35 гривень та 200 гривень витрат виконавчого провадження. 20 серпня 2021 року позивачем було отримано повідомлення у мобільному додатку «monobank» від АТ «Універсал Банк» про те, що на його рахунок було накладено арешт. Пізніше ОСОБА_1 стало відомо, що на інші його рахунки було накладено арешт, а саме АТ «ОТП Банк», АТ КБ «Приватбанк», АТ «Ощадбанк», АТ «Райффайзен Банк», АТ «Альфа-Банк», АТ «УкргазБанк», АТ «Універсал Банк». 25 серпня 2021 року після звернення до відділу ДВС за місцем реєстрації позивачу дізнався про наявність заборгованості перед кредитором. Зазначає, що жодних кредитних договорів він не укладав, будь яких листів, претензій, повідомлень чи дзвінків щодо наявної заборгованості не отримував. 06 вересня 2021 року ОСОБА_1 на юридичну адресу відповідача скерував вимогу щодо надання документів, які підтверджують укладення договору, однак відповіді не отримав. Вважає, що заборгованість, яка виникла перед відповідачем є неправомірною та безпідставною, а також немає ознак безспірності, оскільки розмір заборгованості позивачем не був підтверджений і про її наявність він не знав, а тому у нотаріуса були відсутні правові підстави для вчинення нотаріального напису. Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що відповідачем не було подано документів, які б підтверджували безспірність заборгованості або іншої відповідальності перед стягувачем, просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 27 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 243889 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» коштів в розмірі 9293,20 гривень, а також покласти на відповідача судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Від представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» Велікданова С.К. надійшла заява, в якій зазначили, що не заперечують щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрованого за № 243889 від 27 червня 2021 року таким, що не підлягає виконанню, та стягнення з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 454 гривні (інші 50 відсотків судового збору повернути позивачу з державного бюджету в порядку ч. 1 ст. 142 ЦПК України) та у разі подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227 гривень.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Маневицького відділу державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Наумчук О.В. подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Третя особа, яка не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить наступних висновків.

Судом установлено, що 27 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних активів» відступлено право вимоги за Кредитним договором № 1521918 від 29 січня 2021 року, укладеного між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних активів» та ОСОБА_1 , невиплачених в строк грошових коштів в сумі 9293,50 гривень, з них: 3000 гривень заборгованості за тілом кредиту; 6268,50 гривень заборгованості за нарахованими та невиплаченими процентами; 25 гривень плати за вчинення виконавчого напису (а.с. 80).

Постановою головного державного виконавця Маневицького відділу державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Іващиком Т.Л. № 66546169 від 18 серпня 2021 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим написом № 243889, вчиненим 27 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 9293,50 гривень (а.с. 79).

Вказаний виконавчий напис виносився на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року та ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат».

Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п. 1 та п. 2, що стосуються переліку документів, необхідних для одержання виконавчого напису по іпотечних та кредитних договорах.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/1 вказану постанову Київського апеляційного адміністративного суду України було залишено без змін.

Отже, нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису керувався п. 2 Переліку № 1172, який втратив чинність 22 лютого 2017 року, тобто до вчинення виконавчого напису 17 лютого 2021 року.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Згідно зі ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Як вбачається з копії оскаржуваного виконавчого напису, у ньому зазначено відомі дані боржника ОСОБА_1 , а також, що строк платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 20 червня 2021 року по 27 червня 2021 року. Сума заборгованості становить 9293,50 гривень, що складається з: 3000 гривень заборгованості за тілом кредиту; 6268,50 гривень заборгованості за нарахованими та невиплаченими процентами; 25 гривень плати за вчинення виконавчого напису (а.с. 80).

Згідно із підпунктами 1.1, 1.2 пункту 1, підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України у справі № 554/6777/17 від 13 жовтня 2021 року з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог боржника. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку).

Разом з тим, Верховний суд України у постанові по справі № 554/6777/17 від 13 жовтня 2021 року зазначив, що право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

З матеріалів справи вбачається, що позивача не було повідомлено про вчинення виконавчого напису, як і не надано жодних підтверджуючих документів про скерування такого повідомлення ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 12 ЦПК України унормовано, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З врахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що у нотаріуса були відсутні підстави для вчинення виконавчого напису, а відтак позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 454 гривень, інші 50 відсотків сплаченого судового збору слід стягнути на користь позивача з відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 142, 263, 265 ЦПК України, на підставі ст. ст. 525, 526, 530, 629, 1054 ЦК України, ст. ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 27 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Миколайовичем, зареєстрований в реєстрі за № 243889, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в сумі 9293 гривні 50 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 454 гривні судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову до суду згідно квитанції № 0.0..1 від 06 вересня 2021 року, у розмірі 454 гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , і.н. НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ТОВ «Фінансова компанія управління активами», , юридична адреса: 08200, м. Ірпінь Київська область, вул. Михайла Стельмаха, 9а, офіс 203.

Треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса: 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5.

Маневицький відділ державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), адреса: 44601, смт. Маневичі Волинська область, вул. Комарова, 7.

Дата складання повного тексту рішення 09 грудня 2022 року.

Суддя

Маневицького районного суду І.С. Токарська