Справа № 386/1407/22
Провадження № 2-о/386/54/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 грудня 2022 року смт. Голованівськ

Суддя Голованівського районного суду Кіровоградської області

Гут Ю. О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи -Голованівський сектор управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області, Голованівська районна державна адміністрація Кіровоградської області, територіальна громада Голованівської селищної ради Кіровоградської області, Посольство Республіки Узбекистан в Україні, про встановлення факту постійного проживання на території України та належності до громадянства України,

встановив:

ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду із заявою про про встановлення факту постійного проживання на території України та належності до громадянства України, шляхом направлення заяви поштою 14.12.2022, яка надійшла до суду 21.12.2022 . Представник заявника в заяві просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса включно по 1993 рік за адресою АДРЕСА_1 ; встановити належності ОСОБА_2 до громадянства України та зобов`язати Голованівський сектор державної міграційної служби України у Кіровоградській області видати довідку щодо встановлення його належність до громадянства України та внести відповідний запис стосовно його громадянства України до Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання; викликати в судове засідання свідків.

Заява підлягає залишенню без руху, оскільки під час вивчення заяви та доданих до неї документів встановлено, що заяву подано без додержання вимог, зазначених у статтях 175 і 177, 318 ЦПК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року вказано, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам заяви щодо її змісту.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в заяві повинен бути зазначений виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно частин 1, 2 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначен особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Статтею 6 Закону України «Про громадянство України» визначено, що громадянство України набувається: за народженням; за територіальним походженням; внаслідок прийняття до громадянства; внаслідок поновлення у громадянстві; внаслідок усиновлення; внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Проте, у заяві відсутнє посилання на чітко визначені правові підстави, передбачені в статтях 3, 6 Закону України «Про громадянство України», на підставі яких заявник має право на отримання паспорта громадянина України.

У листі про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 01.01.2012 року Верховний суд України роз`яснив, що у порядку ч.2 ст.256 ЦПК України(ст.315 ЦПК України в редакції чинній на час винесення ухвали) суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України, відповідно до положеньст.256 ЦПК України (ст.315 ЦПК), предметом розгляду в суді можуть бути, зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991року.

Доказами на підтвердження вищеозначеного факту можуть бути довідки органів місцевого самоврядування, по квартирні картки та картки прописки, довідка чи атестат про навчання, інші документи в яких чітко зазначений період проживання на території України, а також показання свідків.

У заяві ОСОБА_2 зазначає, що на території України він в 1981 році залишився проживати з батьками матері в с. Наливайка , ходив в дитячий садок та навчався в Наливайківській загально-освітній восьмирічній школі з 29.08.1987 по 01.01. 1989 та з 31.08.1990 по 29.05.1993 рік включно. В Узбекистані народились його сестри та брат. На початку 1994 року мати його також забрала до Узбекистану, де він продовжив навчання в Учкудуцькій загально освітній школі по березень 1997 рік Заявник вказав, що 1997 році матір із всіма дітьми повернулась додому і він закінчував навчання в школі вдома за вказаною адресою.

Проте жодних посилань на належні, допустимі, достовірні докази на підтвердження вказаної обставини не надає (довідку про реєстрацію в с. Наливайка Голованівського району Кіровоградської області із зазначенням дати реєстрації, дати зняття з реєстрації та місця вибуття заявника, документ про закінчення загальної освітньої школи, що він проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_4 за вказаною в заяві адресою, тощо); відсутні докази того, що ОСОБА_2 не має змоги оформити інвалідність у зв`язку з каліцтвом; відсутні посилання на докази про те, що з 1997 році після повернення в Україну він став на тимчасовий облік, тобто не надана посвідка про постійне або тимчасове проживання, які видаються в порядку, визначеному чинним законодавством України.

Разом з цим до заяви додає копію паспорта громадянина Узбекистана , тобто заявник є громадянином іншої держави, в якому стоїть відмітка про прийняте рішення про примусове повернення від 16.11.2017 № 166, в якому ОСОБА_2 зобов`язано залишити територію України до 13.12.2017.

ОСОБА_2 долучає до заяви відповідь Голованівського сектора управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області, якою фактично роз`яснено порядок видачі паспорта громадянина України проте, доказів того, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі паспорта громадянина України - не долучено.

Подана заява не містить зазначення кола заінтересованих осіб по справі та обґрунтування залучення до справи Голованівської районної державної адміністрації Голованівського району Кіровоградської області та територіальної громади Голованівської селищної ради Кіровоградської області .

Також, заявнику необхідно, відповідно до п. 9 ч. 3 ст.175 ЦПК України, вказати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

На підтвердження сплати судового збору, заявником до заяви додано квитанцію від 07.12.2022 про сплату судового збору у розмірі 496,20 грн.

Тобто, до заяви додано документ, що підтверджує сплату судового збору лище за одну вимогу , однак заявник звернувся до суду з двома вимогами, а саме; про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України встановлення належності заявника до громадянства України та зобов`язання вчинити певні дії у розмірі 496,20 грн., тобто за дві вимоги заявнику необхідно було сплатити судовий збір у загальному розмірі 992,40 грн. .

Отже, заявником до заяви необхідно додати документи про доплату судового збору у справах окремого провадження фізичною особою в розмірі 496 грн. 20 коп., згідно вимог Закону України «Про судовий збір» (реквізити сплати судового збору: рахунок UA0011519 , отримувач коштів ГУК у Кіров.обл./тг с-щеГолов/22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код за , код класифікації доходів 22030101, призначення платежу: за заявою ОСОБА_2 .

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположення свобод від 4 жовтня 1950 року Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункті першому статті шостої Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю ( частина перша статті 378 ЦПК України).

Таким чином, заявнику необхідно надати докази на підтвердження його місця проживання в межах територіальної юрисдикції Голованівського районного суду Кіровоградської області.

Разом із тим зі змісту матеріалів доданих до заяви вбачається, що заявником у цій справі є ОСОБА_2 , українець за національністю, громадянин Республіки Узбекистан (дані з паспорта), яка не надала документів про те, що вона на законних підставах перебуває в Україні, та наділений правом звернення до цього суду за територіальністю.

Відповідно до приписів статті 496 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За таких обставин питання підсудності заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, у вказаному випадку вирішується з урахуванням вимог глави 2 розділу І ЦПК України, статті 497 ЦПК України, згідно з якою підсудність цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що під час провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених статтею 76 цього Закону (стаття 75 Закону України «Про міжнародне приватне право»). Як вбачається з пункту 7 частини першої статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у випадку, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Варто зауважити, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження (стаття 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»).

Чинний ЦПК України з метою дотримання правил територіальної підсудності справ визначає інститут реєстрації.

У даній справі заявник має надати документи про його перебування на території України на законним підставах (з відміткою про тимчасову реєстрацію).

В порушення вимог ст.177 ч.ч.1, 5 ЦПК України в контексті ст.95 ч.ч.2, 4, 5 ЦПК України заявником до примірника заяви, призначеної як для суду, так і для однієї заінтересованих осіб, долучено в якості доказів копії письмових документів, які не засвідчені належним чином відсутні надпис «згідно з оригіналом», ПІБ та підпис особи, що засвідчує копію, а також дата засвідчення копії. Дані обставини впливають на можливість оцінки судом вказаних документів як доказів по справі.

Також заяві зазначено про необхідність допиту свідків.

Відповідно до ч.3 ст. 177 ЦПК України, у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Відповідно до ст. 91 ЦПК України, виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі.

Отже, в порушення зазначених вимог Закону представником заявника клопотання про виклик свідка зазначено безпосередньо у тексті заяви, при цьому норми ЦПК України не передбачають того, що клопотання про виклик свідків може міститися безпосередньо у тексті позовної заяви.

Таким чином, заявнику необхідно додати до заяви заяву про виклик свідків, яка повинна відповідати вимогам ст. 91 ЦПК України.

Слід зазначити, що зазначені в ухвалі суду недоліки поданої заяви не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, суддя зазначає, що заявнику ОСОБА_2 та його представнику необхідно уточнити свої вимоги, зазначені у прохальній частині заяви про встановлення юридичного факту, з урахуванням вищенаведених норм.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом (ст. 95 ЦПК України).

Згідно приписів ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 258-261, 285, 363 ЦПК України, суддя -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи -Голованівський сектор управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області, Голованівська районна державна адміністрація Кіровоградської області, територіальна громада Голованівської селищної ради Кіровоградської області, Посольство Республіки Узбекистан в Україні, про встановлення факту постійного проживання на території України та належності до громадянства України- залишити без руху.

Запропонувати заявнику та його представнику в десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали подати до суду:

1. вказати в заяві попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

- документ про сплату судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на дату звернення з цією заявою до суду становить 496,20 гривні, згідно вимог Закону України «Про судовий збір» (реквізити сплати судового збору: рахунок UA0011519, призначення платежу: за заявою ОСОБА_2 по справі №386/1407/22);

2. надати достовірні докази на підтвердження вказаної обставини , а саме : довідку про реєстрацію в с. Наливайка Голованівського району Кіровоградської області із зазначенням дати реєстрації, дати зняття з реєстрації та місця вибуття заявника, документ про закінчення загальної освітньої школи, докази того , що він проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_4 за вказаною в заяві адресою, тощо;

3. докази того, що ОСОБА_2 не має змоги оформити інвалідність у зв`язку з каліцтвом;

4. докази про те, що з 1997 році після повернення в Україну він став на тимчасовий облік, тобто надати посвідку про постійне або тимчасове проживання, які видаються в порядку, визначеному чинним законодавством України; відмову Голованівського сектора управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області у видачі паспорта громадянина України.;

5. надати докази на підтвердження місця проживання заявника в межах територіальної юрисдикції Голованівського районного суду Кіровоградської області;

6. надати документи про перебування заявника на території України на законним підставах (з відміткою про тимчасову реєстрацію).

до участі у справі залучити всіх заінтересованих осіб з обґрунтуванням їх залучення до справи та відповідно надати до суду копії заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості заінтересованих осіб, засвідчених відповідно до ст.95 ЦПК України;

додати до заяви заяву про виклик свідків, яка повинна відповідати вимогам ст. 91 ЦПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо представник заявника та заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 285 цього Кодексу, заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Якщо представник заявника не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і повернеться представнику заявника.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Гут Ю. О.