Справа № 347/1414/22
Провадження № 2/347/521/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді - Гордія В.І.,

з секретарем - Корбутяк Н.М.,

з участю представника позивача - адвоката Андрусяк Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Косівської міської ради про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Косівської міської ради про позбавлення батьківських прав.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його адвокат Андрусяк Г.В. позовні вимоги підтримали, позивач суду пояснив та в позовній заяві зазначив, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою у них народилась одна дитина, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Косівського районного суду від 24.05.2021 року шлюб між ними було розірвано, а дитину залишено проживати з батьком. З відповідачкою вони спільно не проживали ще до розірвання шлюбу на протязі двох років. Відповідачка залишила сім?ю та з дочкою від попереднього шлюбу перейшла проживати в господарство до своєї матері, де проживає і на даний час. Їх спільного сина залишила проживати зі ним. В період з 2019 року по даний час дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні. І на протязі цього часу відповідачка не спілкується з сином, не займається його вихованням, не цікавиться його життям , навчанням, здоров?ям та матеріальним становищем, тобто повністю нехтує своїми батьківськими обов?язками по відношенню до їх неповнолітнього сина. Також вона не надає кошти та матеріально не утримує дитину, не цікавиться навчанням ОСОБА_3 , не бере участі в освітньому процесі дитини, не спілкується з вчителями, жодного разу не з?являлася на батьківських зборах та в ліцеї по місцю навчання дитини. Фактично він повністю утримую та піклується сином. Під час розірвання шлюбу та вирішення місця проживання дитини, відповідачка погодилися, щоб дитина проживала з ним. Тобтодії відповідачки свідчать, що вона ухиляється від своїх батьківських обов?язків та не бажає брати участь у вихованні та утриманні своєї дитини, хоча забов?язана це робити та має таку можливість. Просять позов задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, хоча надаючи суду пояснення не заперечила, що дійсно весь цей час не цікавилася своїм сином, його життям, здоров?ям, навчанням, не займалася його виховання, не спілкувалася з ним, матеріально не утримувала. Але надалі має намір виправитися, в зв?язку із чим просить відмовити в позові та не позбавляти її батьківських прав.

Представник служби у справах дітей Косівської міської ради Книщук Р.М. в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позову, підтримав висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Вислухавши сторони, їх представників та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Основні засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів - визначає Сімейний кодекс України (ч.1 ст.1 СК України), а також, регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (ч.1 ст.2 СК України).

У відповідності до вимог ч.1 та ч.3 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, вінухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років, що передбачено нормами статті 165 СК України.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 09.09.2014 року (а.с.4), ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , і його батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що вказує на наявність у відповідачки як матері, обов?язку по вихованню та утриманню своєї дитини.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як було встановлено судом,сторони з 31.08.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Косівського районного суду від 24.05.2021 року, що набрало законної сили 24.06.2021 року, і неповнолітню дитину судом було залишено проживати з батьком ОСОБА_1 (а.с.7). Даний факт підтверджується довідкою про склад сім?ї виданою старостою Вербовецького старостинського округу за №415 від 10.05.2022 року та копією довідки про реєстацію місця проживання особи за №184 від 30.06.2021 року, згідно яких дитина ОСОБА_3 , 2014 року зареєстрований та проживає з батьком в АДРЕСА_1 (а.с.8, 10).

Також, згідно копії рішення Косівського районного суду від 22.02.2022 року з відповідачки присуджено стягувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття (а.с.12-14). При цьому в судовому засіданні відповідачка не заперечила, що так жодного разу аліменти і не сплачувала та обіцяла здійснити часткову сплату аліментів в майбутньому.

Копією довідки виданої дирекцією Старокосівського ліцею від 09.05.2022 року, підтверджується, що мати учня 2-го класу ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не бере участі у освітньому процесі дитини: не спілкується з учителями, не цікавиться навчанням дитини, жодного разу не з?являлася на батьківських зборах та в ліцеї (а.с.9).

Згідно висновку виконавчого комітету Косівської міської ради як органу опіки та піклування затвердженого рішенням Косівської міської ради від 28.09.2022 року, комітет, з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, вирішив вважати за можливе позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , 1987 р.н. відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.37-39).

Окрім того, в матеріалах справи є оригінал нотаріально завіреної заяви відповідачки від 07.06.2022 року, в якій вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав (а.с.6).

Таким чином, беручи до уваги, що обов`язок по вихованню і утриманню неповнолітньої дитини відповідачкою не виконувався умисно, що підтверджується долученими до справи та дослідженими в судовому засіданні документами, а також даний факт відповідачка в судовому засіданні не заперечила, як і ствердила, що жодних перешкод у спілкуванні чи вихованні сина у неї не було, суд вважає, що дані обставини є вагомою підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її неповнолітньої дитини.

Як передбачено ч.1 та ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

На підставі наведеного, ст.ст. 164-166 СК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_2 - відносно її неповнолітньої дитини: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.І. ГОРДІЙ