У Х В А Л А

5 грудня 2022 року місто Київ

справа № 760/10658/16-ц

провадження №22-ц/824/13637/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 15 липня 2016 року про відкриття провадження у справі запозовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 липня 2016 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 19 жовтня 2022 року, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу до Печерського районного суду м.Києва. В обґрунтування зазначає, що даний позов необхідно розглядати у Печерському районному суді м.Києва, оскільки відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Довідка форми №3 буде надана в судовому засіданні.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 липня 2016 року відкрито провадження у справі (том №1, а.с.40).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 17 жовтня 2016 року подав апеляційну скаргу (том №1, а.с. 61-62).

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 5 грудня 2016 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху і надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати п`яти днів із дня отримання особою, яка подала апеляційну скаргу, ухвали (том №1, а.с. 66).

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 6 січня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 15 липня 2016 року визнано неподаною та повернуто заявнику (том №1, а.с. 70).

21 березня 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 повторно подав апеляційну скаргу (том №1, а.с. 79-80).

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 7 квітня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 15 липня 2016 року залишено без руху і надано строк для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Солом`янського районного суду м.Києва від 15 липня 2016 року (том №1, а.с. 84).

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 2 червня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 15 липня 2016 року (том №1, а.с. 88).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13 вересня 2017 року, касаційні скарги ОСОБА_1 відхилено, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 6 січня 2017 року та 2 червня 2017 року залишено без змін (том №1, а.с.125-126).

28 березня 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 повторно подав апеляційну скаргу (том №1, а.с. 141-142).

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 17 квітня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 15 липня 2016 року (том №1, а.с. 147-148).

Постановою Верховного суду від 4 травня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 квітня 2018 року залишено без змін (том №1, а.с. 183-185).

Крім цього, в подальшому ухвалами суду апеляційної інстанції від 5 липня 2021 року, 13 грудня 2021 року, 31 січня 2022 року та 22 липня 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 15 липня 2016 року про відкриття провадження у справі (том №1, а.с. 210-211, а.с. 229-231, том №2, а.с. 3-5, 26-27).

Крім того, ОСОБА_1 роз`яснено, що з 8 лютого 2020 року набули чинності зміни до ЦПК України, якими п.8 ч.1 ст.353 виключено згідно із Законом №460-ІХ від 15 січня 2020 року. Тобто, з переліку ухвал на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду виключені ухвали про відкриття провадження.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що дії відповідача ОСОБА_1 є зловживанням процесуальними правами.

Згідно з ч. ч. 1, 2 п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Однією з основних засад здійснення цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Строк є розумний, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства (ч. 2 ст. 121 ЦПК України).

Частиною 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, положенням ч. 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Частиною 3 ст. 44 ЦПК України передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що неодноразове подання ОСОБА_1 апеляційних скарг ідентичних за змістом, які вже вирішені судом, за відсутності інших підстав або нових обставин є явним проявом дій, що вчиняються з метою перешкоджання судочинству, спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання виконання судового рішення, а тому апеляційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та підлягає поверненню.

Частиною 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вжити заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно зі ст. 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 144 ЦПК України, одним із таких заходів процесуального примусу є штраф.

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству ( п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України).

Оскільки повторне подання ОСОБА_1 апеляційної скарги є зловживанням процесуальним правом, то наявні підстави для застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4962 грн.

Згідно ч. 5 ст. 148 ЦПК України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Керуючись ст. ст. 44, 143, 144, 148 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 15 липня 2016 року про відкриття провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - повернути скаржнику.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету штраф в сумі 4962 грн. (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) гривні.

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Стягувач: Державна судова адміністрація України, 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5; отримувач коштів: УК у Печерському районі/Печерський р-н/21081100; код отримувача , банк отримувача: казначейство України (ЕАП) рахунок отримувача UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Строк пред`явлення ухвали до примусового виконання в частині стягнення штрафу становить три місяці, починаючи з наступного дня після набрання нею законної сили.

Ухвала апеляційного суду в частині повернення заяви набирає законної сили з дня її підписання суддею, касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала апеляційного суду в частині стягнення штрафу набирає законної сили з дня її підписання суддею, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 5 грудня 2022 року.

Суддя- доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус