Номер провадження: 22-ц/813/8665/22
Справа № 496/1944/21
Головуючий у першій інстанції Буран В. М.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Пінькової К.Ю.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 26 вересня 2022 року, постановлену Біляївським районним судом Одеської області у складі: судді Буран В.М. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Предметом апеляційного перегляду по справі є ухвала Біляївського районного суду Одеської області від 26 вересня 2022 року, якою позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України через повторну неявку позивачки в судове засідання та ненадання нею доказів поважності причин неявки до суду.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 , посилаючись на порушенням норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки вона не була належним чином повідомлена про судові засідання, зокрема 07 вересня 2022 року та 26 вересня 2022 року; в матеріалах справи відсутні належні повідомлення про дату та час судового засідання, зокрема розписки чи повідомлення про вручення судової повістки.

Крім того, позивачка зазначає, що у зв`язку із військовим станом була вимушена змінити місце проживання, про що повідомила суд, що підтверджується заявою від 05 квітня 2022 року, на наявність засобів телефонного та електронного зв`язку, натомість судом не вжито заходів для належного повідомлення про дату та час судового засідання.

Від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу про невизнання апеляційної скарги, оскільки судом першої інстанції правомірно залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , оскільки судом вживалося заходи щодо належного повідомлення позивачки про дату, час та місце розгляду справи як засобами поштового зв`язку, так і засобами смс-повідомлення на номер телефону, який був зазначений позивачкою при подачі позовної заяви, тому судом були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги, що позивачка, будучі повідомленою про дату та час розгляду справи в суді, не з`явилася, суд правильно оцінив таку поведінку позивачки як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи апеляційним судом, до судового засідання не з`явилися, не виявили бажання скористатись правом прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в порядку, передбаченому ст. 212 ЦПК України, від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Гайдай Я.Ф. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, тому вказане у відповідності до вимог частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, оскільки висновки суду грунтуються на помилковому застосуванні норм процесуального права, не враховують закріплених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прав, зокрема, щодо права заявника на справедливий суд.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до частини 2 статті 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 статті 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

За умовами частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 43 ЦПК України, учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

За змістом ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 3, 4, 7 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був укладений 26 січня 2017 року, зареєстрований Приморським у м. Одеси відділом реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, актовий запис №90.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 27 травня 2021 року відкрите провадження за правилами спрощеного провадження та справу було призначено на 07 вересня 2021 року о 09.15 год.

03 вересня 2021 року від позивачки надійшла заява про надання часу на примирення та відкладення розгляду справи, яке призначене на 07 вересня 2021 року о 09-15 год.

07 вересня 2021 року розгляд справи відкладено на 02 грудня 2021 року о 09.30 год, про що представника позивачки повідомлено під розписку (а. с. 29).

01 грудня 2021 року надійшла заява від позивачки про відкладення судового засідання , яке призначено на 02 грудня 2021 року о 09.30 год, у зв`язку із хворобою малолітньої дитини ОСОБА_4 та розірванням договору між адвокатом.

02 грудня 2021 року розгляд справи відкладено на 20 січня 2022 року о 14-й год.

19 січня 2022 року від позивачки надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку з перебуванням з 18.01.2022 на лікарняному та із зайнятістю представника в кримінальній справі.

20 січня 2022 року слухання справи відкладено на 14 квітня 2022 року о 10-й год, про що позивачка була повідомлена смс повідомлення, що підтверджується довідкою про доставку смс на мобільний номер телефону, який був вказаний нею в позовній заяві.

14 квітня 2022 року у зв`язку неявкою сторін у судове засідання, слухання справи відкладено на 14 червня 2022 року о 09-45 год. Судова повістка про виклик до суду позивачки на 14 червня 2022 року не вручено та 03.06.2022 повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за адресою» (за адресою реєстрації позивачки: АДРЕСА_1 ).

14 червня 2022 року слухання справи відкладено на 07 вересня 2022 року.

Згідно довідки про недоставлення SMS (а.с. 49) SMS-повідомлення щодо судової повістки про виклик до суду в справі №496/1944/21, сформованої 18.07.2022, одержувачу ОСОБА_1 не доставлено з причини: абонент тимчасово недоступний.

07 вересня 2022 року розгляд справи відкладено на 26 вересня 2022 року о 09-й год.

Згідно розписки представник відповідача ОСОБА_3 07.09.2022 отримала судову повістку для відправки позивачу на 26.09.2022 о 09-й год.

Наведене спростовує висновки суду про те, що позивачка, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про розгляд справи, призначений на 20.01.2022, 14.04.2022, 14.06.2022 та на 07.09.2022, не з`явилася.

За правилами пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка у судове засідання належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача.

При цьому повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом частини другої статті 211, частини другої статті 223 ЦПК України, про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. Неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, перешкоджає розгляду справи.

Перевіряючи явку в судове засідання учасників судового процесу, суд установлює, чи повідомлено тих учасників судового процесу, хто не з`явився, про дату, час і місце судового засідання у порядку, передбаченому цим Кодексом (частина друга статті 217 ЦПК України).

Неповідомлення судом учасників процесу про дату, час і місце судового засідання є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, частиною першою якої передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішеннях від 27 червня 2017 року у справі «Лазаренко та інші проти України» і від 3 жовтня 2017 року у справі «Віктор Назаренко проти України» ЄСПЛ зазначив, що національне законодавство містить спеціальні норми щодо забезпечення інформування сторін про ключові процесуальні дії і дотримання, таким чином, принципу рівності сторін, та зберігання відповідної інформації. Відповідні норми вимагають, щоб у випадку надсилання судових документів поштою вони надсилались рекомендованою кореспонденцією. Більше того, особа, яка вручає документ, має повернути до суду розписку про одержання, а національне законодавство чітко вимагає, щоб таку розписку було долучено до матеріалів справи.

Як свідчать матеріали справи , судову повістку про виклик до суду на 14 червня 2022 року позивачці було направлено засобами поштового зв`язку, проте поштовий конверт з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення повернувся до суду першої інстанції 03 червня 2022 року з відміткою працівника поштового зв`язку - «адресат відсутній за адресою» (а.с. 46).

В матеріалах справи також міститься довідка секретаря судового засідання Ж. Стрілець про те, що судову повістку на 07.09.2022 не було відправлено позивачці на підставі акту від 20.07.2022, підписаного керівником апарату Доня С.С., старшим секретарем суду ОСОБА_5 та діловодом суду Левицькою Н.А., про незабезпечення суду маркової продукції (поштових марок), у зв`язку з чим призупинено роботу суду в частині забезпечення повного циклу спрацювання вихідної кореспонденції суду по адресатам відправлення.

Наявна у матеріалах справи копія судової повістки про виклик позивача до суду на 07 вересня 2022 року (а.с. 51) сама по собі не може вважатися належним повідомленням учасника справи про дату, час і місце розгляду справи, оскільки це не відповідає вимогам частини першої статті 130 ЦПК України, якою передбачено, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

Судову повістку про виклик до суду на 26 вересня 2022 року було отримано представником відповідача ОСОБА_3 07.09.2022 для відправки позивачці, що підтверджується розпискою про повідомлення про виклик до суду.

Доказів того, що ця судова повістка направлялася на адресу позивача матеріали справи теж не містять.

Наведене свідчить про відсутність відомостей про належне повідомлення позивачки про розгляду справи два рази поспіль призначений на 07.09.2022, 26.09.2022, - і що стало підставою для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, не забезпечив належний виклик сторони позивача в судові засідання 14 червня 2022 року, 07 вересня 2022 року та 26 вересня 2022 року, не перевірив чи направлялися судові повістки учасникам справи у встановленому законом порядку та чи було вручено судові повістки тим, хто не з`явився, не з`ясував причини їх неявки, а тому дійшов передчасного висновку про залишення позову без розгляду з підстав повторної неявки позивача.

Не охоплюється змістом п. 1 ч. 1 ст. 257 ЦПК України як підстава для залишення позову без розгляду неявка позивачки у судове засідання, призначене на 20.01.2022, коли від неї надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із бажанням забезпечити себе правовою допомогою (а.с. 38).

Натомість, не вчинення судом відповідних дій по застосуванню передбачених п. 1 ч. 1 ст. 257 ЦПК України наслідків у вигляді залишення позову без розгляду внаслідок повторної неявки належним чином повідомленого позивача, який не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, після неявки позивачки у судові засідання, призначені поспіль на 14 квітня 2022 року та на 14 червня 2022 року, не може мати вказані наслідки вже після судового засідання, призначеного на 07 вересня 2022 року, коли позивачку не було повідомлено належним чином.

Вказане застосування процесуальних наслідків мало б порушенням принципу правової визначеності, коли учасники справи мають передбачувати правові наслідки вчинення або не вчинення ними певних процесуальних дій.

Хоча судом і не зазначено про залишення позову без розгляду на підставі повторної неявки позивачки у судове засідання, призначене на 26 вересня 2022 року, проте оскільки ухвалу було постановлено саме цієї дати, то не можна вважати належним повідомленням позивачки про розгляд справи цієї дати вручення представнику відповідача повістки для відправлення її ОСОБА_1 .

За наведених обставин суд першої інстанції не дотримався обов`язкових умов для застосування передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання, а саме його належне повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа без достатніх та розумних причин не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це становитиме порушення права, передбаченого статтею 6 Конвенції, на справедливий суд.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ґрунтується на неправильному тлумаченні положень законодавства та неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення судового рішення, яке не може вважатися законним та обґрунтованим.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а висновок суду щодо залишення позовної заяви без розгляду є необґрунтованим та не відповідає нормам діючого законодавства, тому відповідно до положень статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 379 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 26 вересня 2022 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 22 грудня 2022 року.

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.В. Кострицький

Ю.П. Лозко