ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 грудня 2022 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 749/984/21

Головуючий у першій інстанції Кравчук М. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1134/22

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шарапової О.Л.,

суддів Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.,

секретар Приліпко В.В.

Сторони:

позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_1 .

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 .

Оскаржується рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 21 вересня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 07.10.2010 у розмірі 61901,20 грн станом на 18.10.2021 та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву від 07.10.2010. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язувався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використанням, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору.

Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 21 вересня 2022 року позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 50037. 99 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, а провадження у справі закрити.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що матеріали позовної заяви не містять відомостей щодо отримання ним будь-яких кредитних коштів чи взагалі коштів. Договір кредитування, на який посилається позивач, не укладався, строки його виконання відповідно не визначалися.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що у анкеті-заяві у графі «прошу надати мені перераховані нижче послуги» мається відмітка «дебетова особиста картка», а отримання дебетової картки не передбачає виникнення заборгованості.

АТ КБ «ПриватБанк» у своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 07.10.2010 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.29).

На підтвердження погодження умов договору АТ КБ «ПриватБанк» надано до матеріалів позовної заяви також витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», а саме «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна,55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифи обслуговування карткових рахунків, розрахунок заборгованості, виписку з рахунку, виписку за договором, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, довідку про надані кредитні картки, копію паспорта відповідача.

З наданого банківською установою розрахунку заборгованості, вбачається, що станом на 18.10.2021 відповідач має заборгованість у загальному розмірі 61901,20 грн., яка складається з наступного: 50037,99 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 11863,21 грн - заборгованості за простроченими відсотками.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість за тілом кредиту становить 50037.99 грн.; між сторонами у встановленому законодавством порядку не досягнуто згоди щодо розміру процентів за користування кредитними коштами.

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст.1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст.76, ч. 2 ст.77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, в анкеті - заяві міститься розділ «Виявляю бажання оформити на своє ім`я», зі змісту якого слідує, що відповідач зазначає свої пропозиції відносно умов надання банківських послуг, які в подальшому розглядаються банком для визначення істотних умов договору. Так, в даному розділі запропоновані послуги щодо отримання картки, а саме: платіжна картка кредитка «Універсальна», картка Gold, пенсійна картка, зарплатна картка, ощадкнижка (депозит), дебетова особиста картка та ідентифікація з паспортом. З цього розділу слідує, що ОСОБА_1 обрав послугу з отримання «дебетової особистої карти», що підтверджується відповідною відміткою (а.с.29 зворот).

При цьому, графа щодо оформлення будь - якої іншої картки, зокрема, платіжної картки кредитка «Універсальна», картка Gold та графа щодо встановлення кредитного ліміту по платіжній картці кредитка «Універсальна», карта Gold у зазначеній анкеті - заяві не заповнені, відсутнє зазначення номеру картки, яка була випущена банком.

Окрім того, дана анкета не містить будь - якої інформації щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, не зазначений Бажаний кредитний ліміт.

Крім того АТ КБ «ПриватБанк» надало фото (вірогідно) ОСОБА_1 з картками, проте на фото не видно номери карток чи інші дані, які можна ідентифікувати.

Жодних доказів того, що 07.10.2010 відповідачу було видано кредитну картку «Універсальна», картка Gold, із встановленим на ній кредитним лімітом - матеріали справи не містять.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості неможливо вважати доказом надання відповідачу кредитних коштів, оскільки розрахунок сум заборгованості за кредитом та відсотками не є підтвердженням руху коштів на картковому рахунку.

Крім того, банком надано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» в якому зазначено умови обслуговування кредитних карт «Універсальна» - «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract» та «Універсальна Gold», проте матеріали справи не містять відомостей щодо виду отриманої позичальником кредитної картки, тому колегія суддів позбавлена можливості визначити розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами.

Також, на підтвердження позовних вимог Банком надано витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», які не містять підпису Позичальника.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладання між сторонами у належній формі кредитного договору, оскільки надані позивачем Умови та Правила отримання банківських послуг не містять відомостей про дату їх прийняття, а також підпису відповідача, тому позивачем не доведено, що під час підписання анкети про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідач ОСОБА_1 був ознайомлений саме з цими Умовами та Правилами, а тому суд не може прийняти їх як належний та допустимий доказ.

Також, позивачем не надано доказів на підтвердження отримання кредитної картки позичальником, що є предметом розгляду даної справи, оскільки в анкеті-заяві зазначено про отримання «дебетової особистої картки».

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що із наданої позивачем анкети-заяви можна дійти беззаперечного висновку, що відповідач мав намір укласти саме кредитний договір,

Подана Банком на підтвердження позовних вимог анкета-заява, не підтверджує, а навпаки спростовує обставини викладені Банком у своєму позові, що 07 жовтня 2010 року відповідачу було видано кредитну картку зі встановленим на ній кредитним лімітом.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 21 вересня 2022 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

З урахуванням приписів ст.. 141 ЦПК України з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції у розмірі 3405 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 21 вересня 2022 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ( 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) у відшкодування судовх витрат, пов`язаних з апеляційним розглядом справи, 3405 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст.. 389 ЦПК України.

Головуюча: Судді: