Справа № 570/5639/16-ц
Номер провадження 2/570/7/2022
УХВАЛА

"17" червня 2022 р.

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю секретаря судових засідань Гречки О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне заяву адвоката Ромашко Людмили Григорівни про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області № 345 від 16.06.2009 року про надання ОСОБА_2 у приватну власність земельну ділянку, визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельні ділянки, -

встановив:

До Рівненського районного суду Рівненської області надійшла заява адвоката Ромашко Людмили Григорівни про відвід судді Рівненського районного суду Рівненської області Красовського О.О. у цивільній справі № 570/5639/16-ц.

Заявниця зазначає, що суддя не є компетентним, про що свідчить постанова Верховного Суду від 18.05.2022 року. Суддя не прийняв до розгляду заяву позивачки від 17.02.2021 року, чим проявив надмірний формалізм, а тому вважає що суддя не є безстороннім. За наведеного заявляє відвід судді, просить його задоволити та справу передати іншому судді.

За положеннями ч.8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Суд не вбачає необхідності заслуховувати особисті пояснення заявниці, оскільки підстави для відводу судді чітко викладені у поданій заяві.

Суд також не вбачає необхідності розглядати справу з участю інших учасників процесу.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява не підлягає до задоволення.

В обґрунтування заяви заявниця зазначає, вона не згідна з процесуальними діями судді (відмова у задоволенні клопотання про прийняття до розгляду заяви від 17.02.2021 року), і зазначене рішення було скасоване Верховним Судом який зазначив про те, що дії судді виявляють ознаки надмірного формалізму. У зв`язку з цим суддя не є безстороннім та об`єктивним, його дії не узгоджуються з приписами ЦПК України, і це є підставою для відводу судді.

Стаття 36 ЦПК України встановлює перелік підстав, коли суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу. До таких підстав відносять зокрема і інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України), на які покликається заявник.

Необхідно зазначити, що «іншими обставинами», про які йде мова щодо суб`єктивних підстав відводу, можуть бути різні; зазначені обставини можуть і не бути об`єктивними, які б реально свідчили про упередженість судді.

Процесуальний закон не наділяє повноваженнями суддю встановлювати обставини, які б свідчили про упередженість, та оцінювати ці обставини за своїм внутрішнім переконанням, не уповноважений суд і надавати оцінку сумніву заявника, адже закон не вимагає їх перевірки на відповідність даним критеріям.

Сам факт наявності цих «інших» обставин, поєднаний із сумнівом, і заява про це є підставою для подачі відповідної заяви про відведення судді від розгляду конкретної справи, чим і скористався заявник.

Також суд додатково зазначає про наступне.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 10 грудня 2009 р. в справі Мироненко і Мартенко проти України зазначається, що у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Так, у п. 66, 69 і 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності.

Але жодної дії, які б свідчили про необ`єктивність чи упередженість судді Красовського О. як головуючої у справі, не було вчинено.

Протилежне заявницею доведено не було.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Заявник зазначає, що ухвала судді про повернення заяви була скасована Верховним Судом. Але ця ж ухвала була залишена без змін Рівненським апеляційним судом, який погодився з доводами суду першої інстанції. По суті права позивачки не порушені, адже у будь якому випадку суд розглянув би її заяву від 17.02.2021 р.: чи разом зі справою 570/5639/16-ц, чи у разі її звернення до канцелярії суду як за новим позовом, який також можна було б об`єднати у провадження зі справою № 570/5639/16-ц.

Отже, заявниця по суті зазначає про свою незгоду з процесуальними діями судді, а це не є підставою для відводу судді.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заявницею не наведено об`єктивних підстав для відводу судді.

А тому наявні підстави для відмови у задоволенні заяви про відвід судді з підстав необґрунтованості такої заяви.

Керуючись ст. 259, ст. 40 ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні заяви про відвід - відмовити.

Справу передати до канцелярії Рівненського районного суду Рівненської області з метою розгляду заяви про відвід іншим суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Красовський О.О.

Повне рішення суду складено 22 червня 2022 р.