Провадження № 2/466/732/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді Баєвої О.І.

секретаря судових засідань Шукост О.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Шищак І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради за участю третіх осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» про визнання недійсним, протиправним та скасування розпорядження, -

у с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати недійним, протиправним та скасувати розпорядження ШРА ЛМР №130 «Про надання дозволу на укладення договору застави від імені малолітньої ОСОБА_3 » від 23.02.2007 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.02.2007 року ШРА ЛМР прийнято розпорядження №130 «Про надання дозволу на укладення договору застави від імені малолітньої ОСОБА_3 », яким дозволили ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укласти договір застави належної малолітній ОСОБА_3 частки квартири АДРЕСА_1 .

Позивач вважає, що розпорядження ШРА ЛМР таким, що прийнято всупереч нормам закону та грубо порушує охоронювані законом майнові права та інтереси малолітньої дитини, гарантії забезпечення права на житло, а тому просить скасувати вказане розпорядження.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_3 підтримала, просила задовольнити, покликаючись на аргументи, аналогічні викладеним у позовній заяві, зокрема зазначила, що Розпорядження №130 від 23.02.2007 року прийняте ШРА ЛМР протиправно, оскільки порушувало права малолітньої дитини ОСОБА_3 . Відповідачем створено ризик втрати квартири позивачем. Батьки позивача на підставі вказаного розпорядження отримали кредит в банку на суму 15000 доларів США та зобов`язувалися щомісячно надавати відомості ШРА про погашення кредиту. В подальшому, погасивши вказаний кредит, взяли ще один на суму 35000 доларів США. Враховуючи те, що розпорядженням №130 від 23.02.2007 року ШРА порушено права ОСОБА_3 просить таке скасувати.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги заперечив. Зазначив, що перед укладенням договору між ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ПАТ «Укргазбанком», банком брався дозвіл ШРА . На ОСОБА_5 та ОСОБА_4 покладався обов`язок забезпечення належних умов проживання дитини ОСОБА_3 . Кредит було погашено достроково, а відтак, дозвіл вичерпав свою дію, права ОСОБА_3 жодним чином не порушені.

Представник третьої особи Шищак І.С. у судовому засіданні позовні вимоги заперечила, просила відмовити у їх задоволенні покликаючись на те, що ШРА ЛМР приймаючи оскаржуване розпорядження діяло в інтересах дитини ОСОБА_3 та на підставі вимог закону.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 23.02.2007 року №130 «Про надання дозволу на укладення договору застави квартири від імені малолітньої ОСОБА_3 » надано дозвіл ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укласти договір застави належної малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 частки в квартирі АДРЕСА_1 . Батьків зобов`язано щоквартально подавати в опікунську раду довідки про стан розрахунку за наданий кредит на ремонт житла.

ОСОБА_3 вважає вказане розпорядження протиправним, оскільки воно, на її думку, порушувало її права як малолітньої дитини.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» (в редакції, яка діяла на момент видачі Розпорядження №130 від 23.02.2007 року) батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

Статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» (в редакції, яка діяла на момент видачі Розпорядження №130 від 23.02.2007 року) держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержання батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав і охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна.

Частиною 3 ст.174 Закону України «Про охорону дитинства» (в редакції, яка діяла на момент видачі Розпорядження №130 від 23.02.2007 року) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

09.02.2007 року до Шевченківської районної адміністрації ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися із заявою, в якій просили надати дозвіл на отримання кредиту в АТ «Укргазбанк» під заставу квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 10.10.2005 року згідно з розпорядженням Шевченківської районної адміністрації від 10.10.2005 року №1154, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та членам сім`ї: ОСОБА_3 .

З витягу з протоколу засідання опікунської ради від 22.02.2007 року вбачається, що опікунська рада дозволила ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укласти договір застави належної малолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , частини в квартирі АДРЕСА_1 .

Розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 23.02.2007 року №130 «Про надання дозволу на укладення договору застави квартири від імені малолітньої ОСОБА_3 » видано на підставі заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , враховуючи пропозиції опікунської ради, керуючись ст.ст. 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей».

02.03.2007 року між ВАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №17, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит на споживчі цілі в сумі 15000 доларів США на строк по 01.03.2019 року.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором між ВАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які діяли від імені малолітньої дитини ОСОБА_3 з дозволу органу опіки та піклування на підставі розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 23.02.2007 року №130 укладено договір іпотеки, посвідчений 02.03.2007 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А. за №Д-235.

В ході судового розгляду встановлено, що зобов`язання за кредитним договором від 02.03.2007 року були достроково виконані ОСОБА_4 , вказаний факт ніким з учасників справи не опорюється. Відтак, Розпорядження від 23.02.2007 року №130 «Про надання дозволу на укладення договору застави від імені малолітньої ОСОБА_3 » втратило свою дію.

Окрім того, судом встановлено, що 05 вересня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №121-р за умовами якого ОСОБА_4 надано кредит в сумі 35 000 доларів США на строк з 05 вересня 2007р. по 04 вересня 2019р. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_4 а також ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , як законними представниками своєї малолітньої дитини ОСОБА_3 , укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зі змісту вказаного договору вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали ВАТ «Украгазбанк» те саме Розпорядження №130 від 23.02.2007 року Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради «Про надання дозволу на укладення договору застави квартири від імені малолітньої ОСОБА_3 ». За новим дозволом на укладення договору до ШРА ЛМР не зверталися.

За вказаним кредитним договором ОСОБА_4 було допущено значну заборгованість.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 28.01.2014 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №121-р від 05 вересня 2007р. укладеним між ВАТ АТ «Укргазбанк» та ОСОБА_4 в сумі 37 072 доларів США 62 центів та 35 493 грн. 57 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною для подальшої реалізації, встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Виселено без надання іншого жилого приміщення фізичних осіб, що проживають в квартирі АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 із зняттям їх з реєстрації.

Відповідно до ч.ч.1, 9 ст.177 Сімейного кодексу України батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Якщо малолітня дитина може самостійно визначити свої потреби та інтереси, батьки здійснюють управління її майном, враховуючи такі потреби та інтереси. Неналежне виконання батьками своїх обов`язків щодо управління майном дитини є підставою для покладення на них обов`язку відшкодувати завдану їй матеріальну шкоду та повернути доходи, одержані від управління її майном.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 23.02.2007 року №130 «Про надання дозволу на укладення договору застави квартири від імені малолітньої ОСОБА_3 » видано правомірно, з урахуванням всіх норм законодавства, а той факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали вказане розпорядження повторно для укладення договору іпотеки від 05.09.2007 року свідчить лише про недобросовісну поведінку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 при управлінні майном своєї малолітньої (на час видачі оскаржуваного розпорядження) дитини ОСОБА_6 та не може слугувати підставою для визнання протиправним та скасування Розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 23.02.2007 року №130 «Про надання дозволу на укладення договору застави квартири від імені малолітньої ОСОБА_3 ». Відтак, у задоволенні позову ОСОБА_6 слід відмовити.

Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_3 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради за участю третіх осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» про визнання недійсним, протиправним та скасування розпорядження - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з моменту складання повного тексту до Львівського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 19.12.2022 року.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, , місцезнаходження: м.Львів, вул.Липинського, 11.

Третя особа: ОСОБА_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_5 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», місцезнаходження: м.Київ, вул.Єриванська, 1.

Суддя О. І. Баєва