ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09 серпня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що її батько ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після його смерті залишилася спадщина у вигляді недоотриманої пенсії за період з 01.02.2015 по 30.06.2020. На запит нотаріуса органом Пенсійного фонду України було надано відомості щодо наявності недоотриманої пенсії у сумі 437327,56 грн. за період з 09.11.2017 по 30.06.2020. На підставі наявних документів 24.12.2020 державним нотаріусом позивачеві видане свідоцтво про право на спадщину на недоотриману пенсію у сумі 437327,56 грн. Однак, розпорядженням УПФУ у м.Краматорську від 08.02.2021 визначено виплатити недоотриману пенсію за період з 23.12.2017 по 30.06.2020 у сумі 421471,62 грн., яка була отримана позивачем згідно разового доручення. Тобто, різниця між сумою недоотриманої пенсії, зазначеної у свідоцтві, та сумою, що була виплачена позивачеві, становить 15855,94 грн. Окрім того, відповідачем не визнається за позивачем право власності на недоотриману ОСОБА_2 суму пенсії за період з 01.02.2015 по 08.11.2017 у розмірі 153837,18 грн., відомостей про наявність недоотриманої пенсії за цей період відповідачем нотаріусу не надано, що призвело до зменшення суми цієї виплати на 153837,18 грн. На запит адвоката відповідачем надана інформація, що територіальне управління ПФУ нарахувало суму відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Таким чином позивачу фактично було виплачено грошові кошти в сумі 421471,62 грн., різниця суми недоотриманої пенсії, яка повинна бути сплачена відповідачем, становить 169693,12 грн. (15855,94 грн.+153837,18 грн.). Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, посилаючись на положення ст.ст. 328, 1216, 1218, 1227 ЦК України та ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зазначаючи, що законодавством не визначено строк протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів, та зауважуючи, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Тому, позивач просила визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, а саме на пенсію у розмірі 153837,18 грн., яка була нарахована за період з 01.02.2015 по 08.11.2017 та належала її батькові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була отримана ним за життя; стягнути з відповідача на користь позивача суму пенсії, що належала спадкодавцю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і залишилась недоотриманою ним за життя у період з 01.02.2015 по 08.11.2017 - у розмірі 153837,18 грн. та за період з 09.11.2017 по 30.06.2020 - у розмірі 15855,94 грн., а всього - 169693,12 грн.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09 серпня 2022 рокупозовні вимоги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про визнання права власності та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, - задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на недоотриману пенсію у сумі 153837,18 грн., яка була нарахована за період з 01.02.2015 по 08.11.2017 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію, яка була нарахована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.02.2015 по 08.11.2017 в сумі 153837,18 грн., та за період з 09.11.2017 по 22.12.2017 у сумі 15855,94 грн., що входить до складу його спадщини, а в загальній сумі 169693 (сто шістдесят дев`ять тисяч шістсот дев`яносто три) грн. 12 коп. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1696 (одна тисяча шістсот дев`яносто шість) грн. 93 коп.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ у Донецькій області, посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 27.10.2020, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Донецьку у віці 85 років (а.с. 7).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом №2-3267 від 24.12.2020, виданого державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Фареником О.О., спадкоємцем майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з грошових коштів у виді недоотриманої пенсії в сумі 437327,56 грн. (а.с. 9).

Згідно листа УПФУ у м.Краматорську Донецької області від 09.11.2020 за №0531-03-5/11311, у відповідності до ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" недоотримана пенсія на теперішній час становить 437327,56 грн. (а.с. 16).

Згідно листа УПФУ в м.Краматорську від 03.03.2021, УПФУ 08.02.2021 нарахувало суму відповідно до вимог, передбачених ч.1 ст.46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме: нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно, виплачуються за минулий час, але не більш ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, тобто було сформоване разове доручення на суму 421471,62 грн. (за три роки перед днем звернення, тобто з 23.12.2017 по 30.06.2020), яке направлено до центрального відділення поштового зв`язку м.Краматорська (а.с.15).

Відповідно до довідки ГУ ПФУ в Донецькій області про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з лютого 2015 року по серпень 2015 року включно було призначено пенсію у сумі 4321,50 грн. щомісячно, з вересня 2015 по квітень 2016 включно - 4373,15 грн. щомісячно, з травня 2016 по листопад 2016 включно - 4396,29 грн. щомісячно, з грудня 2016 по квітень 2017 включно - 4444,72 грн. щомісячно, з травня 2017 по вересень 2017 включно - 4471,57 грн. щомісячно, з жовтня 2017 по листопад 2017 включно - 10740,00 грн. щомісячно, з усіх вищезазначених призначених сум пенсії нічого виплачено не було. У грудні 2017 було нараховано 10740,00 грн., з них виплачено 3118,06 грн., залишок невиплачених коштів складає 7621,94 грн. З січня 2018 по червень 2020 нараховані суми пенсії сплачені в повному обсязі.

За загальний період з лютого 2015 по червень 2020 включно пенсіонеру ОСОБА_2 було нараховано пенсію в сумі 591164,74 грн., з них виплачено - 421471, 62 грн., різниця складає 169693,12 грн. (а.с.38).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши, що позивач, як спадкоємець за законом, який прийняв спадщину, має право на спадкове майно, тобто пенсію свого батька, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; приймаючи до уваги, що дії відповідача порушують право позивача, як спадкоємця, на отримання всього належного їй спадкового майна, - місцевий суд дійшов правильного висновку про визнання за позивачем права власності на недоотриману пенсію у сумі 153837,18 грн., яка була нарахована за період з 01.02.2015 по 08.11.2017 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом; про стягнення з ГУ ПФУ в Донецької області на користь ОСОБА_1 недоотриманої суми пенсії, після смерті батька у розмірі 153837,18 грн. за період з 01.02.2015 по 08.11.2017 та 15855,94 грн.

Проте, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача на користь позивача недоотриманої пенсії у розмірі 15855,94 грн. за період з 09.11.2017 по 22.12.2017, оскільки згідно змісту позовної заяви, спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому рішення місцевого суду підлягає зміні в частині стягнення недоотриманої пенсії в розмірі 15855,94 грн. за період з 09.11.2017 по 23.06.2020 (день смерті спадкодавця).

Доводи апеляційної скарги, що спадкодавець за відновленням пенсії за життя не звертався, тому виплати недоотриманої пенсії можуть проводитись не більше, ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії - є безпідставними.

Відповідач, цитуючи положення частини першої вказаної норми, яка передбачає порядок виплати пенсії за минулий час у випадку несвоєчасного її отримання з власної вини пенсіонера, замовчує положення частини другої зазначеної норми, відповідно до якої нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Головне управління не надало суду будь-яких належних і допустимих доказів, що пенсіонер ОСОБА_2 , який мав право на пенсію, був повідомлений про зупинення її виплати та з власної вини її не одержувала. Натомість, колегія суддів приймає до уваги, що спадкодавець помер у м.Донецьку, який є тимчасово непідконтрольною Україні територією.

За таких обставин, враховуючи що відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, пенсія, яка увійшла до складу спадщини, належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, вона не може бути обмежена датою звернення спадкоємця за її одержанням.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, зміни оскаржуваного рішення; в іншій частині рішення місцевого суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - задовольнити частково.

Рішення Біловодського районного суду Луганської області від 17 грудня 2021 року в частині періоду стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 недоотриманої пенсії у розмірі 15855,94 грн. - змінити з періоду з 09.11.2017 року по 22.11.2017 року на період з 09.11.2017 року по 23.06.2020 року.

В іншій частині рішення Біловодського районного суду Луганської області від 17 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова