Справа № 2-669/10
Провадження №6/367/81/2022
УХВАЛА

Іменем України

30 листопада 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Шаповала О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 лютого 2010 року та зобов`язання перерахувати кошти, -

встановив:

16.06.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 лютого 2010 року та зобов`язання перерахувати кошти. Заява мотивована тим, що до 24.11.2009 заявник перебував у шлюбі з громадянкою України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу на підставі виконавчого листа Ірпінського міського суду Київської області від 17.03.2010 № 2-669 з ОСОБА_1 на користь колишньої дружини ОСОБА_4 для утримання дитини стягуються аліменти. За даними Фінансово-економічного управління СБ України (підрозділ, що здійснює стягнення аліментів, далі - ФЕУ) з квітня 2014 року аліменти ОСОБА_5 не отримувались, а відповідні кошти депонувалися на відповідних рахунках Держказначейства України. Внаслідок чого станом на початок 2017 року склалась ситуація коли, у відповідності до чинного на той час законодавства, накопичені кошти повинні бути перераховані до державного бюджету України. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із заявою про зміну способу і порядку виконання раніше прийнятого рішення про стягнення з заявника аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , дозволивши відкриття на його ім`я банківського рахунку для перерахування ФЕУ СБ України на нього відповідних аліментних платежів. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 16.02.2017 (справа № 2-669/10 6/367/23/2017) згадана заява судом задоволена. Ухвала набрала законної сили 10.03.2017. На виконання згаданої ухвали у Публічному акціонерному товаристві акціонерний банк «Укргазбанк» в квітні 2017 на ім`я ОСОБА_6 відкрито банківський рахунок НОМЕР_1 . Відповідні платежі здійснювались на банківській рахунок ОСОБА_6 у ПАТ «Укргазбанк» до грудня 2019 року, але, у зв`язку із переходом банківської системи України на рахунки за стандартом ІВАN ФЕУ втратило можливість здійснювати відповідні аліментні платежі. За результатами вжитих заходів ОСОБА_1 (в т.ч. письмовим зверненням до ПАТ «Укргазбанк») отримати новий номер рахунку ОСОБА_6 у ПАТ «Укргазбанк» за стандартом ІВАN отримати не вдалось. Кошти, які не потрапили на рахунок ОСОБА_6 у ПАТ «Укргазбанк», знов почали накопичуватись на рахунках Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - Шевченківській РВДВС) у Держказначействі України та повинні бути зараховані у прибуток держави на підставі ч. 7 ст. 47 чинного Закону України «Про виконавче провадження». 31.03.2021 ОСОБА_1 направлено заяву до Шевченківського РВДВС з проханням надати наступні відомості. 14.04.2021 після вимушеного листування з АТ «Ощадбанк» відкрито новий рахунок на ім`я ОСОБА_6 в АТ «Ощадбанк». 21.04.2021 направлено нову заяву до Шевченківського РВДВС з інформуванням про відкриття відповідного рахунку. У відповіді Шевченківського РВДВС від 22.04.2021 відомостей, які запитувались 31.03.2021, не надано. Таким чином, аліменти добросовісно сплачуються, але з квітня 2014 року не використовуються відповідно до мети яка визначена Сімейним кодексом України (ст. 180, 181 СК України); накопичені та не затребувані аліментні кошти знаходяться під перманентною загрозою перерахування до державного бюджету. До цього моменту до бюджету аліменти не були перераховані виключно завдяки вжиттю боржником додаткових (часом нестандартних заходів) та, по суті, активного сприяння в цьому аспекті з боку ФЕУ та органів ДВС, які здійснювати його не зобов`язані. Тобто дуже імовірною є ситуація коли гроші боржника-бюджетника будуть витрачатись не на утримання дитини, а для наповнення державного бюджету; відмова ПАТ «Укргазбанк» надати інформацію щодо номеру рахунку ОСОБА_6 у цьому банку призвела до ситуації коли на даний час аліментні кошти, що стягнуті з метою утримання ОСОБА_6 , знаходяться на рахунках різних фінансових установ, що створює складнощі щодо організації їх обліку, контролю та збереження, а також витребування їх належною особою в майбутньому.

ОСОБА_1 зазначає, що з 2006 року ОСОБА_7 проходила військову службу в Адміністрації Держприкордонслужби України (м. Київ). В 2012 році вона була переведена для подальшого проходження військової служби до підрозділів Держприкордонслужби України, які до березня 2014 року були дислоковані на території Автономної Республіки Крим. В тому ж році спільно з дитиною вибула до м. Сімферополь. В липні 2014 року ОСОБА_7 перебувала на тимчасово окупованій території АР Крим, але будь-яки контакти із заявником припинила. На даний час інформація про її місце знаходження у заявника відсутня, зв`язок не підтримується. Останнє відоме місце реєстрації Оксани Москалевець на території України, що підконтрольна органам державної влади України, - АДРЕСА_1 . Станом на 20.02.2014 ОСОБА_7 продовжувала проходити військову службу в органах Державної прикордонної служби України дислокованих на території АР Крим. За наявною у заявника інформацією вона, у відповідності до вимог ст. 14 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», з тимчасово окупованої території у встановлені строки до визначених пунктів не вийшла, з військової служби у Держприкордонслужбі України не звільнилась. У зв`язку з чим оголошена у розшук ГУ НП в АР Крим та м. Севастополі. До оголошення ОСОБА_4 у розшук з метою встановлення місця її знаходження та вирішення питань отримання аліментів 15.12.2016 на ім`я Голови Держприкордонслужби України генерал-полковника Назаренка заявником було направлено запит про надання інформації. У наданні інформації, Адміністрація Держприкордонслужби України 29.12.2016 відмовила в повному обсязі посилаючись на її конфіденційність. При цьому зазначає, що до кінця 2020 року за допомогою електронних засобів (в основному засобів комунікаційної платформи «Скайп») йому вдавалось підтримувати не стійкий зв`язок з сином - ОСОБА_8 . Однак з початку 2021 року будь-який зв`язок із сином зник. Таким чином, відповідно до рішення суду аліменти сплачуються на користь колишньої дружини ОСОБА_4 для утримання дитини. Водночас, як сторона виконавчого провадження, ОСОБА_7 , на даний час в силу комплексу об`єктивних причин, по суті, відсутня. ОСОБА_9 , зважаючи на вік (16 років) вже міг би сам бути стороною провадження, але будь-яких дій для цього не здійснив. Крім того, вже більше ніж півроку як зв`язок з ним повністю втрачений; інформація про інших осіб, які могли б стати стороною відповідного провадження, у заявника відсутня. На даний час при виконанні провадження мають місце наступні обставини, які є не типовими, носять виключний характер та обумовлені комплексом об`єктивних факторів і правових реалій сьогодення пов`язаних із тимчасовою окупацією території Автономної республіки Крим: з виконавчого провадження зникла одна із сторін, що підтверджується наступним: аліменти не затребувані з 2014 року; ОСОБА_7 , перебуваючи на дійсній військовій службі у встановлений строк на територію підконтрольну органам державної влади України не вийшла, з військової служби не звільнилась. У зв`язку з викладеним перебуває у розшуку; поштовий зв`язок або будь-який інший зв`язок, що може бути використаний для офіційного листування з окупованою територію АР Крим та вирішення проблемних питань щодо виплати аліментів відсутній; з точки зору держави Україна та переважної більшості інших держав світу легітимні банківські заклади на тимчасово окупованій території АР Крим відсутні; зв`язок з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на даний час втрачений та відсутній тривалий проміжок часу; аліменти добросовісно сплачуються, але з квітня 2014 року не використовуються відповідно до мети яка визначена Сімейним кодексом України. При цьому заявник просить суд врахувати, що на даний час у складі родини має дружину, яка, у зв`язку із пандемією короновірусної хвороби СОУЮ-19, практично втратила всі свої доходи. Також значно погіршився стан здоров`я його батька - який є інвалідом 2 групи. Згадане потребує від нього додаткових витрат на утримання членів родини.

У зв`язку з чим, просить відстрочити виконання рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24.02.2010 щодо стягнення з нього на користь ОСОБА_10 аліментів на сина - ОСОБА_3 (виконавчий лист Ірпінського міського суду Київської області від 17.03.2010 № 2-669) до встановлення належної сторони виконавчого, провадження; зобов`язати Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» перерахувати всі накопичені на рахунках банка кошти на ім`я ОСОБА_3 на рахунок ОСОБА_3 в АТ «Ощадбанк» НОМЕР_2 .

У судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від заявника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

У судове засідання заінтересована особа ОСОБА_10 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

У судове засідання заінтересована особа ПАТ «Укргазбанк» свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

У судове засідання заінтересована особа Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Судом встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 24 лютого 2010 року задоволено позов ОСОБА_10 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 аліменти на сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожитого мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 11.02.2010 до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також з відповідача на користь ГУ ДКУ в Київській області стягнуто держмито в сумі 51 грн.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 01 жовтня 2010 року заяву ОСОБА_10 задоволено. Видано дублікат виконавчого листа відповідно до рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 лютого 2010 року за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 16 лютого 2017 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Змінено спосіб і порядок виконання рішення Ірпінського міського суду Київської області № 2-669/10 від 24 лютого 2010 року, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 на утримання ОСОБА_3 , дозволивши відкриття на ім`я сина банківського рахунку для перерахування ФЕУ СБ України на нього відповідних аліментних платежів з можливістю їх використання ОСОБА_3 після досягнення ним повноліття.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Згідно ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд при прийнятті рішення враховує, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 24.02.2010, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 аліменти на сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожитого мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 11.02.2010 до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, станом на 30.11.2022, у заявника відсутній обов`язок щодо сплати аліментів на користь ОСОБА_3 , а отже, і відсутня необхідність у відстроченні виконання рішення.

З приводу вимоги про перерахування коштів, суд зазначає, що вимоги про зобов`язання банківської установи перерахувати кошти на рахунок іншої установи банку не можуть розглядатися в порядку виконання судових рішень у цивільних справах. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_10 є повнолітнім, має повну цивільну дієздатність, цивільну процесуальну дієздатність, отже, він має право особисто звернутися до будь-якого державного органу, приватної установи з приводу перерахунку коштів, які накопичені на рахунку банку. Одночасно, в такому випадку ОСОБА_1 вже не є законним представником ОСОБА_10 , а отже, не може звертатися із відповідною заявою до суду в інтересах повнолітнього сина, крім випадків, коли в нього наявні повноваження на представництво, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 лютого 2010 року та зобов`язання перерахувати кошти.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 435 України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 лютого 2010 року та зобов`язання перерахувати кошти відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Кравчук