Справа № 366/2517/21
Провадження № 2/366/99/22
РІШЕННЯ

іменем України

09 листопада 2022 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гончарука О.П.,

при секретарі Євтушенко В.Д.,

за участю учасників:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в смт. Іванків в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2021 року позивач звернувся до Іванківського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, в якому просив стягнути з відповідача суму матеріального збитку 11102,62 грн., моральну шкоду 5000,0 грн. Судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 1 квітня 2021 року о 17 год. 20 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ-21213, державний номерний знак НОМЕР_1 в с.Шпилі по вул. Шевченка, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху та при виявленні небезпеки для руху у вигляді тварини (собаки), своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки , внаслідок чого скоїв наїзд на собаку позивача. В результаті дорожньо-транспортної пригоди собака була травмована. Викладені обставини підтверджуються постановою Іванківського районного суду Київської області від 7 червня 2021 року (справа №366/924/21) у відповідності до частини четвертої статті 82 ЦПК України є встановленими і не підлягають доказуванню. Внаслідок правопорушення, вчиненого відповідачем, постраждав собака позивача породи Дратхаар, яка була ним придбана щеням за 5000,0 гривень. Після травмування собаки позивач тривало і наполегливо лікував його, але собака все одно помер. Вартість собаки та затрати на його лікування підтверджуються документальними доказами, які додаються до позовної заяви.

Після виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 8 жовтня 2021 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 27 січня 2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відзив на позовну заяву відповідачем подано не було.

Проте у судовому засіданні, відповідач вимоги не визнав, та зазначив, що може відшкодувати вартість собаки в розмірі 5000,0 гривен.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Іванківського районного суду Київської області від 7 червня 2021 року (справа №366/924/21, провадження №3/366/719/21) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 850,0 грн., та судовий збір.

Зі змісту постанови про адміністративне правопорушення, убачається, що 1 квітня 2021 року о 17 год. 20 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ-21213, державний номерний знак НОМЕР_1 в с.Шпилі по вул. Шевченка, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху та при виявленні небезпеки для руху у вигляді тварини (собаки), своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки , внаслідок чого скоїв наїзд на тварину (собаку). В результаті дорожньо-транспортної пригоди, собака була травмована.

Згідно частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Суду в якості доказу надано:

- витяг з оголошень OLX, з якого убачається, що вартість цуценя Дратхаара становить з 1999 грн. по 13394 грн.;

- копію паспорту собаки кличка собаки «Айра», ІНФОРМАЦІЯ_2 , породи дратхаар, масть коричнева, власником є ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

- копію товарного чека №11 від 5 травня 2021 року, на покупку корму тварині (собаці);

- виписку з медичної картки тварини від 1 квітня 2021 року 18:36 год., відповідно до якої, у тварини перелом велико-і малогомілкової кісток лівої лапи, внутрішньо суглобової п`яти, підозра на перелом вертлюжної впадини обох кінцівок, перелом двох ребер, забій внутрішніх органів, рвана рана шкіри черевної стінки, шок;

- копію рахунку №673 від 1 квітня 2021 року клієнт ОСОБА_3 , пацієнт «Айра», на суму 1180,0 грн.

- копію рахунку №681 від 3 квітня 2021 року клієнт ОСОБА_3 , пацієнт «Айра», на суму 1390, 0 грн. та копія квитанції № 3197 від 30 квітня 2021 року на суму 101,70 грн.

- копію рахунку №730 від 5 квітня 2021 року клієнт ОСОБА_3 , пацієнт «Айра», на суму 375, 0 грн. та копія квитанцій на суму 981,92 грн., 107,0 грн., 687,0 грн.

- копію рахунку №764 від 6 квітня 2021 року клієнт ОСОБА_3 , пацієнт «Айра», на суму 3210,0 грн.

- копію рахунку №763 від 6 квітня 2021 року клієнт ОСОБА_3 , пацієнт «Айра», на суму 375,0 грн.

- копію рахунку №753 від 6 квітня 2021 року клієнт ОСОБА_3 , пацієнт «Айра»;

- копію рахунку №933 від 13 квітня 2021 року клієнт ОСОБА_3 , пацієнт «Айра», на суму 400,0 грн., та копія квитанцій на суму 199,90 грн., 250,0 грн., 220,0 грн.

- копію рахунку №1164 від 30 квітня 2021 року клієнт ОСОБА_3 , пацієнт «Айра», на суму 445,0 грн.

- виписку з медичної картки тварини від 30 квітня 2021 року 12:30 год., відповідно до якої, рекомендовано рано обробляти 3 рази на добу: промивати хлорогексидіном і змазувати вініліном до повного за живлення. На повторний прийом 10 травня 2021 року. Обмеження в русі;

- копії квитанцій на лікування собаки на суму 73,30 грн., 113,10 грн., 83,10 грн., 60,50 грн., 108,10 грн.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до пункті 1 частини другої статті 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідні роз`яснення містяться і в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Відповідно до пункту 1 статті 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди пред`явлено позивачем до неналежного відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди з відповідача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31 березня 1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 вказаної Постанови).

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем була заподіяна позивачу моральна шкода в результаті ДТП. Разом з тим, суд знаходить суму моральної шкоди в розмірі 5000,0 грн. занадто завищеною, такою, що не відповідає ступеню перенесених страждань, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн.

Таким чином, відповідач повинен відшкодувати позивачу моральну шкоду в розмірі 1000,00грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно з статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 141 ЦПК України суд також присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1816,00 грн., в дохід держави, оскільки позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, та відповідно до пункту 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 1187, 1194 ЦК України, ст. 12, 13, 76-81, 82, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріального збитку, спричиненого дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 11102,62 гривню та моральну шкоду в розмірі 1000,0 гривень, що разом становить 12102,62 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1816,0 гривень.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 18 листопада 2022 року.

Суддя: О.П. Гончарук