ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1565/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/7633/21 Категорія: 304090000 Казидуб О.Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

учасники справи:

позивач АТ «Юнекс Банк»;

відповідач ОСОБА_1 ;

особа, яка подає апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1

розглянувши у м. Черкаси в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 липня 2022 року, постановлене під головуванням судді Казидуб О.Г. у приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси, 13.07.2022 року, повний текст рішення складений 18.07.2022 року, у справі за позовом Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

22.11.2021 року АТ «Юнекс Банк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 03.09.2020 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Юнекс Банк» з Анкетою-Заявою про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки № НОМЕР_1 .

Відповідно до підписаної 03.09.2020 року Анкети-Заяви № UA7998001 UAH, відповідач ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомилася і погодилася з публічною пропозицією банку на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з умовами та правилами надання банківських послуг. При цьому, відповідач ОСОБА_1 отримала банківську платіжну картку та ознайомися з правилами користування карткою, визначених у Публічній пропозиції пропозиції АТ «Юнекс Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Дана Публічна пропозиція АТ «Юнекс Банк» оприлюднена на офіційній інтернет сторінці банку: www.unexbank.com.ua.

Таким чином, згідно до Анкети-Заяви відповідач ОСОБА_1 акцептувала та приєдналася до Публічної пропозиції позивача на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що оприлюднена на офіційній інтернет сторінці банку.

Відповідно до умов вказаного договору позивач відкрив відповідачу ОСОБА_1 особовий рахунок у гривні та надав відповідну платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер до неї, при цьому, встановивши кредитний ліміт в розмірі 29999 грн.

Пунктом 3.1.3 договору передбачено, що відповідач ОСОБА_1 доручила позивачу самостійно здійснювати договірне списання грошових коштів з поточного рахунку на умовах, визначених договором.

Згідно до п. 6.2.17 договору, відповідач ОСОБА_1 зобов`язався погашати всі заборгованості по рахунках та кредиту в строки, передбачені договором та у разі виникнення простроченої та/або несанкціонованої заборгованості, першочергово здійснювати повернення простроченої заборгованості за процентами та кредитом, штрафами, пенями та/або несанкціонованої заборгованості, а потім скористатися правом на отримання кредиту.

Так, у позовній заяві зазначається, що відповідачем за період з 04.09.2020 року по 28.10.2021 року отримано грошові кошти у розмірі 9851,87 грн., які перенесені на рахунок несанкціонованого кредиту, як вбачається з виписки по особовому рахунку.

Після отримання у готівковій та безготівковій формі коштів та внаслідок відсутності чергового платежу від відповідача, спрямованого на погашення простроченої заборгованості відбулося нарахування процентів за користування грошовими коштами за ставкою 42% річних.

Таким чином, станом на 28.10.2021 року загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором становить 35605,97 грн., у тому числі: сумі заборгованості за кредитом складає 28984,60 грн.; сума заборгованості за процентами складає 6621,37 грн.

У зв?язку з вище викладеним, АТ «Юнекс Банк» просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Юнекс Банк» суму боргу за прострочену заборгованість у розмірі 35605,97 грн., у тому числі: сумі заборгованості за кредитом складає 28984,60 грн.; сума заборгованості за процентами складає 6621,37 грн. та стягнути судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 липня 2022 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Юнекс Банк» (, юридична адреса: вул. Васильківська, 14, м. Київ, 03040) заборгованість за кредитним договором від 03.09.2020 року, що утворилась станом на 28.10.2021 року, у розмірі 35605,97 грн. та судовий збір у розмірі 2270 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 оскаржила рішення суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 вважає, що спірне судове рішення підлягає скасуванню в повному обсязі, у зв`язку з тим, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив докази та обставини у справі, через що визнав встановленими обставини, які не підтверджуються доказами.

Зокрема, апеляційна скарга мотивована скаржником тим, що у наданих банком розрахунках, не вбачається порядок нарахування відсотків.

Надану позивачем Публічну пропозицію ПАТ «Юнекс Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, вказує скаржник ОСОБА_1 , не можна вважати складовою кредитного договору, й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визначаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як в даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

За таких обставин, скаржник вважає, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем ПАТ «Юнекс Банк» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача щодо умов кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми ст.ст. 207, 526, 626, 628, 633, 634, 1048, 1054 ЦК України, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

В апеляційній скарзі зазначається скаржником, що суд першої інстанції не враховував належним чином висновки Верховного Суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 липня 2022 року у справі № 711/7633/21 скасувати в повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог АТ «Юнекс Банк» відмовити в повному обсязі.

Відзив на адресу Черкаського апеляційного суду на апеляційну скаргу банку не надходив.

Згідно ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду із ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 ст. 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі № 668/13907/13-ц).

Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, оскільки в матеріалах справи містяться докази, надані сторонами, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне розглядати справу у порядку письмового провадження без участі сторін.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши доводи скаржника, апеляційний суд вважає що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно ст. 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог АТ «Юнекс Банк» про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості та доведеності позовних вимог, вказавши, що АТ «Юнекс Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач з моменту отримання кредитних коштів допускає порушення повернення кредитних коштів у зв?язку з чим утворилася заборгованість станом на 28.10.2021 року у розмірі 35605,97 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1 була повністю проінформована про умови кредитування в АТ «Юнекс Банк», які були надані для ознайомлення у письмовій формі.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскільки судом першої інстанції встановлено дійсні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам, правильно застосовано норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалено у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, апеляційний суд не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 03.09.2020 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Юнекс Банк» з Анкетою-Заявою про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки № НОМЕР_3 .UAH, згідно якої їй відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт в розмірі 29999,00 грн. та встановлено річну ставку в розмірі 42,00 %.

Згідно до підписаної 03. 09 2020 року Анкети Заяви № UA7998001.UAH, відповідач ОСОБА_1 акцептувала та приєдналася до публічної пропозиції позивача на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що оприлюднена на офіційній інтернет сторінці Банку www.unexbank.com.ua.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статей 530, 612, 525 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних банку відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором.

Так, судом при розгляді справи встановлено, що в матеріалах справи міститься Анкета-заява № UA7998001.UAH від 03.09.2020 року,підписана безпосередньо відповідачем ОСОБА_1 .

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що в Анкеті-заяві містяться паспортні дані відповідача ОСОБА_1 , та ІПН номер, які були зазначені нею при підписанні Анкети-заяви.

Анкета-заява від 03.09.2020 року підтверджує, що відповідачу АТ «Юнекс Банк» відкрив поточний рахунок № НОМЕР_3 з використанням платіжної картки № НОМЕР_4 у гривні та встановлений кредитний ліміт в розмірі 29999 грн., процентна ставка за користування кредитними коштами 42% річних.

Отже, позивачем безпосередньо доведено, що ОСОБА_1 зверталася до банку для отримання карткового рахунку з кредитним лімітом в розмірі 29 999 грн.

Згідно Анкети-заяви ОСОБА_1 належним чином проінформована про нарахування відсотків та конкретну процентну ставку за користування кредитними коштами 42 % річних, яка зазначена конкретно у Анкеті-заяві.

Із даних анкети-заяви вбачається наступне, а саме: «Я, ОСОБА_1 засвідчую, що до укладення договору був/була ознайомлений/ознайомлена з довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб та з іншою інформацією про систему гарантування вкладів фізичних осіб, яка надається банком для ознайомлення вкладникам в електронній формі, шляхом розміщення на сайті банку за адресою www.unexbank.com.ua, а також зобов`язуюсь не рідше, ніж один раз на календарний рік після підписання договору самостійно ознайомлюватися з довідкою, що розміщується на сайті банку за адресою www.unexbank.com.ua».

Також позичальник зобов?язався повернути отримані кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим договором.

Так, клієнт прийняв на себе всі обов`язки та набув всіх прав, передбачених Публічною пропозицією АТ «Юнекс Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб стосовно клієнтів, рівно як і банк бере на себе обов`язки та набуває всіх праві, передбачених цією публічною пропозицією стосовно банку (п. 4 Анкети-заяви від 03.09.2020 року).

Отже, судом першої інстанції встановлено, що позивач договірні зобов?язання в частині надання кредитних коштів виконав, а відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконала свої зобов`язання перед позивачем.

Із наданого розрахунку заборгованості станом на 28 жовтня 2021 року встановлено, що відповідач ОСОБА_1 має заборгованість по кредитному договору на загальну суму 35605,97 грн., з яких: кредит 28 984 грн. та заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами 6621,37 грн.

Колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе вказати, що відповідачем ОСОБА_1 розрахунок заборгованості позивача не спростовано. Крім того, виходячи з доводів відповідача ОСОБА_1 , відповідач не заперечує користуванням кредитними коштами банку.

Апеляційним судом розрахунок перевірено, підстави вважати указаний розрахунок необґрунтованим не встановлено.

Таким чином у позивача виникло право на звернення до суду із позовом про дострокове стягнення заборгованості за кредитом з відповідача на підставі частини 2 статті 1050 ЦК України.

У рішенні Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002, визначено, що можливість використання суб`єктами правовідносин досудового врегулювання спорів може бути додатковим засобом правового захисту, який держава надає учасникам певних правовідносин, що не суперечить принципу здійснення правосуддя виключно судом.

Виходячи з необхідності підвищення рівня правового захисту держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту. Обрання певного засобу правового захисту, у тому числі, і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги, що фактично отримані та використані позичальником ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку АТ «Юнекс Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов?язку, визначений моментом пред?явлення вимоги, то кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги АТ «Юнекс Банк» про стягнення заборгованості у повному обсязі, прийшов до вірного та обґрунтованого висновку,з чим повністю згоден апеляційний суд.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції невірно застосував правові позиції Верховного Суду України, які стосуються даних правовідносин, не є підставою для скасування судового рішення, оскільки фактичні обставини справи судом першої інстанції у цій справі встановлено вірно, доказам надана належна правова оцінка, а до правовідносин, які виникли між сторонами, правильно застосовані відповідні їм норми матеріального права.

Не є коректними й доречними посилання скаржника на постанову ВП ВС від 03.07.2019 року, згідної якої Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати, як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання-заяви-анкети, оскільки такі правові висновки обумовлені іншими обставинами.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Вирішуючи спір по суті, суд вірно виходив із вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, якими передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, оскаржуючи рішення суду першої інстанції, скаржник жодним чином не спростувала доводів позивача та незаконність рішення суду першої інстанції, як і не спростувала той факт, що заборгованість по кредиту сплачена в повному обсязі, та на момент подання позову зобов`язання по кредиту виконані.

В цілому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, яким з`ясовані обставини справи, а доводи скаржника зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів, тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення в оскаржуваному рішенні, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, апеляційний суд виходить із того, що у справі, що переглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Устименко проти України", "Рябих проти Російської Федерації", "Нелюбін проти Російської Федерації"), які з огляду на положення статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується судами при розгляді справ, як джерело права, повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох поглядів на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов?язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог АТ «Юнекс Банк», тому відсутні підстави для зміни чи скасування рішення згідно доводів та вимог апеляційної скарги, які не спростовують висновків суду, тому не підлягають задоволенню апеляційним судом.

З вищевикладеного не вбачається, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, залишено не розглянутими обставини, що мають значення для справи, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції за доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Виходячи з викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим, тому підстав для зміни чи скасування рішення , за наведеними в апеляційній скарзі доводами, не вбачається, оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи, і правильності висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, судові витрати за розгляд апеляційної скарги слід залишити за особою, яка подавала апеляційну скаргу, оскільки рішення суду залишено без змін, тому судові витрати не переглядаються апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 липня 2022 року залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги залишити за особою, яка її подавала.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, в порядку та за умов, визначених цивільно процесуальним законодавством.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Б.Б. Вініченко

О.М. Новіков