РІШЕННЯ

Іменем України

23 грудня 2022 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участі секретаря Дусанюк Н.О.

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - Служби у справах дітей Вінницької міської ради, Служби у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Служба у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області, про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 07.04.2015 він зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 , про що було складено актовий запис № 24. У шлюбі у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28.01.2019 (справа № 128/3162/18) шлюб розірвано. Після його розірвання в період з 28.01.2019 до 17.01.2020 син ОСОБА_4 проживав лише з батьком ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 . Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 11.10.2019 (справа № 137/229/19) позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено; визначено місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з його матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вказане рішення суду набрало законної сили 16.01.2020 після перегляду в апеляційному порядку. 17.01.2020 на виконання рішення суду батько передав сина ОСОБА_4 його матері за актом про передачу дитини. Після цього ОСОБА_1 звертався до ОСОБА_3 з питанням, куди і яким чином перераховувати аліменти, але на усні та письмові заяви відповіді не отримав. Натомість ОСОБА_3 звернулась до Літинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) з заявою про примусове стягнення аліментів, де на час подання позову до суду перебувало виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 137/1769/18, виданого Літинським районним судом Вінницької області 29.01.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 від усіх видів доходу, але не менше встановленого законодавством мінімуму, щомісячно до його повноліття. Станом на 04.11.2020 заборгованість зі сплати аліментів по вищевказаному виконавчому документу у ОСОБА_1 відсутня. Позивач ОСОБА_1 має гарні стосунки з сином та приділяє багато часу його вихованню, соціальному, розумовому, фізичному, духовному та інтелектуальному розвитку. Починаючи з 17.01.2020, відповідач ОСОБА_3 почала створювати значні перешкоди у спілкуванні між батьком та сином, не надає дитину для проведення спільного часу, уникає розмов та контактів, демонструє в присутності дитини відкриту агресію та в конфліктній формі тисне на батька та дитину, намагається обмежувати його побаченнях із сином та ігнорує право батька проводити час із сином. Під час нечастих побачень виникають конфлікти, які закінчуються викликами поліції. Зі співмешканцем ОСОБА_3 - ОСОБА_7 у ОСОБА_1 склалися вкрай напружені стосунки, ОСОБА_7 постійно погрожує словесно та виражається нецензурною лайкою. 26.02.2020 ОСОБА_1 , попередньо домовившись з ОСОБА_3 про побачення з дитиною, навідався за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому ОСОБА_3 відмовила йому в можливості побачення з сином, а її співмешканець ОСОБА_7 застосував до ОСОБА_1 фізичну силу та погрожував останньому фізичною розправою і влаштував сварку. За даним фактом ОСОБА_1 був змушений звернутися до правоохоронних органів, в результаті чого розпочато досудове розслідування, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2020 за № 0000440 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. 10.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до Служби у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області з заявою про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Згідно з відповіддю № 2307 від 29.10.2020, виконавчим комітетом Вінницької міської ради вирішено визначити такі способи участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : щовівторка місяця з 17 год 00 хв до 19 год 00 хв; щочетверга місяця з 17 год 00 хв до 19 год 00 хв; 1 та 3 суботи місяця з 09 год 00 хв до 09 год 00 хв неділі. Однак після винесеного рішення мати продовжує чинити перешкоди. 07.11.2020 згідно з визначеним виконавчим комітетом Вінницької міської ради графіком, батько приїхав на побачення з сином, але ОСОБА_3 не дала можливості побачитись з дитиною, хоч про зустріч була повідомлена завчасно, на дзвінки не відповідала, а тому ОСОБА_1 був змушений звернутися з заявою на дії ОСОБА_3 до начальника ВВП ГУНП у Вінницькій області. На підставі викладеного, зважаючи на тривалий конфлікт між матір`ю та батьком, а також із новим чоловіком матері, враховуючи ту обставину, що батько самостійно цілий рік виховував сина та проживав з ним, тобто володіє навичками належного догляду та виховання малолітнього, позивач ОСОБА_1 вважає доцільною та обґрунтованою вимогу щодо встановлення спілкування батька з сином без присутності матері, тому просить зобов`язати ОСОБА_3 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 , не чинити ОСОБА_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , перешкоди у спілкуванні та вихованні з сином ОСОБА_4 ; встановити ОСОБА_1 , з урахуванням карантинних та погодних умов, такі способи у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити дні побачень позивача ОСОБА_1 з сином за каким графіком: в перший та третій вівторок і четвер місяця з 15 год 00 хв до 17 год 00 хв; в другу та четверту п`ятницю і неділю місяця з 15 год 00 хв до 17 год 00 хв; в другий та четвертий вівторок місяця з 12 год 00 хв до середи 18 год 00 хв за місцем проживання батька без присутності матері; доба (24 години) на новорічні свята; доба (24 години) на різдвяні свята; доба (24 години) на пасхальні свята; в день народження ОСОБА_4 з 09 год 00 хв до 13 год 00 хв; в день народження батька з 17 год 00 хв 20 червня до 17 год 00 хв 21 червня; в день народження бабусі ( ОСОБА_8 ) з 17 год 00 хв 12 липня до 17 год 00 хв 13 липня; в день народження дідуся ( ОСОБА_9 ) з 17 год 00 хв 22 листопада до 17 год 00 хв 23 листопада; проведення спільного щорічного відпочинку позивача з сином по тижню у зимовий період та по два тижні у літній період без присутності матері.

ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Зустрічний позов обґрунтований тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11.10.2019 та постановою Вінницького апеляційного суду від 16.01.2020 у справі № 137/229/19 вирішено визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з його матір`ю. Так, починаючи з 17.01.2020 й дотепер, ОСОБА_4 проживає з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . За час проживання дитини з матір`ю стан здоров`я, психічно-емоційний стан та розвиток ОСОБА_4 значно покращився. Крім цього, як убачається з довідки КНП «Вінницький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Писарівська АЗПСМ від 25.03.2021, ОСОБА_4 протягом 2020 року обслуговувався у сімейного лікаря ОСОБА_10 , з боку матері ОСОБА_3 здійснювався належний контроль за станом здоров`я дитини, дитина доглянута, нервово-психічний та фізичний розвиток відповідає віку, санітарно-гігієнічні норми не порушені, батько дитини ОСОБА_1 жодного разу здоров`ям дитини не цікавився, на прийом з дитиною до сімейного лікаря не з`являвся. ОСОБА_4 відвідує Комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад № 75 Вінницької міської ради». ОСОБА_3 стежить за станом здоров`я дитини, повністю самостійно займається вихованням, утриманням та забезпеченням усіх потреб дитини. В свою чергу ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини сплачує несистематично, станом здоров`я та потребами сина не цікавиться, з метою побачень з дитиною звертається періодично, а при зустрічах провокує конфлікти, висловлюється нецензурно, чим негативно впливає на дитину. Так, в періоди з 17.01.2020 до 26.02.2020 ОСОБА_1 тричі приїздив до дитини та у присутності матері бачився з ОСОБА_4 . 26.02.2020 ОСОБА_1 попередньо домовився з ОСОБА_3 про час і місце зустрічі з сином у АДРЕСА_4 , поблизу парку о 13 год 30 хв, однак, замість встановленого часу і місця, ОСОБА_1 прийшов за місцем проживання, взявши дитину на руки, раптово вибіг з під`їзду будинку, дитина почала плакати, а ОСОБА_3 , наздогнавши, забрала дитину, щоб заспокоїти. ОСОБА_1 вчинив конфлікт, висловлювався нецензурною лайкою, ламався у двері сусідів та ОСОБА_3 , розмахував електрошокером, що підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_3 від 27.02.2020 та протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 27.02.2020 у кримінальному провадженні № 0000440. В подальшому з 26.02.2020 до 26.07.2020 батько ОСОБА_1 не з`являвся з метою побачень із ОСОБА_4 , не дзвонив та жодним чином не цікавився справами або здоров`ям дитини. З 26.07.2020 до 28.02.2021 (переважно по неділях) ОСОБА_1 проводив час із сином, ходив з ним на прогулянки у присутності матері, окрім днів, у які ОСОБА_4 хворів, а саме: з 19.10.2020 до 24.10.2020 (діагноз: ГРВІ); з 30.10.2020 до 07.11.2020 (діагноз: Бронхіт); з 24.12.2020 до 04.01.2020 (діагноз: ГРВІ); 26.01.2021 проведено ревакцинацію, що підтверджується довідками КНП «Вінницький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Писарівська АЗПСМ. 07.11.2020 ОСОБА_4 хворів на гострий бронхіт і в цей день дитину оглядала сімейний лікар. Відтак 07.11.2020 ОСОБА_1 об`єктивно не міг побачитися із сином у зв`язку із станом здоров`я останнього. Варто зазначити, що у всіх випадках, коли дитина хворіла, ОСОБА_3 завжди пропонувала спокійно, без конфліктів домовитися про побачення батька з сином в інші дні, після одужання ОСОБА_4 й не створювала будь-яких перешкод. Однак ОСОБА_1 не бажав іти на конструктивний діалог із ОСОБА_3 з метою попереднього погодження днів побачень із дитиною у разі, коли виникають об`єктивні причини неможливості побачитися з дитиною. Натомість ОСОБА_1 здійснював виклики поліції та звертався із заявами до Служби у справах дітей, не бажав та досі не бажає йти на компроміси з цього питання, постійно конфліктує, висловлюється нецензурно, у тому числі в присутності сина, чим негативно впливає на його розвиток та стан здоров`я. З 28.02.2021 й дотепер ОСОБА_1 не приїздить з метою побачень із сином, не телефонує та ніяк не цікавиться станом здоров`я, розвитку та справами дитини. Рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради «Про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини» від 29.10.2020 № 2307 прийнято без участі ОСОБА_3 , а зміст даного рішення тривалий час не було доведено до її відома. Копію витягу з рішення нею отримано лише 29.01.2021 разом з листом Служби у справах дітей Вінницької міської ради від 26.01.2021 № 31-00-005-3756 і лише тоді вона могла ознайомитись із його змістом. ОСОБА_3 мала намір оскаржити рішення, зверталась до Служби у справах дітей Вінницької міської ради із проханням здійснити розгляд питання про визначення днів побачень сина ОСОБА_4 з його батьком ОСОБА_1 тільки за її персональної участі. Відтак, рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 29.10.2020 № 2307 прийнято без всебічного з`ясування обставин та урахування інтересів дитини. Крім того, як убачається з позовної заяви ОСОБА_1 від 23.11.2020, запропонований графік побачень батька із сином не узгоджується із розпорядком дня ОСОБА_4 та не відповідає кращим інтересам дитини з тих причин, що ОСОБА_4 відвідує дошкільний навчальний заклад, тому запропоновані побачення з батьком у вівторок, четвер та п`ятницю з 15 год 00 хв до 17 год 00 хв співпадають із часом перебування дитини в дошкільному навчальному закладі; невідомо як графік запропонованих побачень батька з сином узгоджується із робочим часом ОСОБА_1 , оскільки він працює у ТОВ «Органік-Спайс»; встановлення першої та третьої п`ятниці місяця з 18 год 00 хв до 18 год 00 хв неділі за місцем проживання батька без присутності матері, враховуючи ранній вік дитини, а також те, що ОСОБА_1 неналежно виконував свої обов`язки по догляду та вихованню дитини, оскільки у дитини було встановлено затримку фізичного та психічного розвитку, коли ОСОБА_4 проживав з батьком, що встановлено рішенням судів у справі № 137/229/19, може негативно вплинути на стан здоров`я та розвитку дитини; запропоновані дні побачень на новорічні, Різдвяні та Пасхальні свята не відповідають чітким дням у році, ОСОБА_1 не обґрунтовано чому в ці дні син має перебувати з батьком всю добу; визначення днів побачень в день народження бабусі та дідуся є необґрунтованими, оскільки не наведено пояснення щодо важливості встановлення побачень напередодні днів народження та необхідність перебування дитини протягом доби з цієї причини поза місцем постійного проживання, крім того, ОСОБА_9 не є рідним батьком ОСОБА_1 , тому не є дідусем ОСОБА_4 , у дитини відсутня особиста прихильність до цієї особи, а тому відсутня необхідність встановлення побачень у ці дні. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 просить визначити такі способи участі ОСОБА_1 у вихованні їхнього сина ОСОБА_4 та спілкуванні з ним: кожну першу та третю неділю з 09 год 00 хв до 18 год 00 хв; кожну другу та четверту неділю з 15 год 00 хв до 18 год 00 хв; у день народження ОСОБА_1 (21 червня) з 09 год 00 хв до 18 год 00 хв; у день народження ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) з 09 год 00 хв до 13 год 00 хв; якщо день побачень припадає на день народження матері ОСОБА_3 (6 січня), то побачення із батьком скасовуються; три дні канікул у зимовий період та сім днів канікул у літній період (після досягнення дитиною семи років та з початку шкільного життя); в день побачень з сином батько має право забирати сина з дому/садочка/школи/гуртка/секції і т.п.; дотримання графіку батьками здійснюється з урахуванням стану здоров`я, обов`язкових та додаткових занять дитини.

13.05.2021 до Вінницького районного суду Вінницької області з Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду за підсудністю надійшла дана цивільна справа.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 14.05.2021 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - Служби у справах дітей Вінницької міської ради, Служби у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею; зобов`язано Службу у справах дітей Вінницької міської ради та Службу у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації надати суду висновки щодо розв`язання спору про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею відносно малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 06.07.2021 прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Служба у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області, про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

На виконання вимог ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 14.05.2021 начальник Служби у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області Берегуляк А. 22.07.2021 надала до суду лист, у якому зазначила, що малолітній ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 707-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Вінницької області», с. Щітки, Вінницького району Вінницької області віднесено до складу Вінницької міської об`єднаної територіальної громади. Тому Служба у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області просить зобов`язати Службу у справах дітей Вінницької міської ради надати висновок щодо розв`язання спору про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

На виконання вимог ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 14.05.2021 заступник начальника Служби у справах дітей Вінницької міської ради Бойко М. 02.08.2021 надала до суду висновок про визначення способів участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 від 28.07.2021 № 01-00-011-50994.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 27.09.2021 закрито підготовче провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - Служби у справах дітей Вінницької міської ради, Служби у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Служба у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області, про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні, встановлено загальний порядок дослідження доказів у справі.

В судовому засіданні 11.11.2021 представник ОСОБА_1 - адвокат Мишковська Т.М. первісний позов підтримала з викладених у ньому мотивів. Суду також зазначила, що з 2015 року сторони перебували в шлюбних відносинах. У 2017 році народився син ОСОБА_4 . Весь час син проживав з батьком. Рішенням суду було визначено місце проживання сина з матір`ю. Батько бажає приймати участь у спілкуванні та вихованні дитини. У 2020 році був спір по аліментах (щодо надання номеру картки для перерахування аліментів, але мати дитини не надавала), на даний час заборгованості по аліментах немає. Сторони перебувають в напружених відносинах. ОСОБА_1 не бачить дитину, ОСОБА_3 чинить йому перешкоди. Висновком органу опіки та піклування визначено часи побачення дитини з батьком, однак мати дитини висновок Служби не виконує. Між ОСОБА_1 та чоловіком ОСОБА_3 виник конфлікт, який перейшов у відкриття кримінального провадження. Батько намагається постійно бачитися з дитино. Мирову угоду можна укласти, поєднавши вимоги сторін.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Брилянт І.О. в судовому засіданні 11.11.2021 первісний позов ОСОБА_1 не визнала, зустрічний позов підтримала на викладених у ньому підставах. Також суду пояснила, що повернення дитини було довготривалим процесом, батько взагалі не давав матері бачитися з дитиною. Дитина здорова, щаслива, ходить в садочок, у нього народився брат. Батько забрав дитину, коли їй був 1 рік 2 місяці. Після того, як дитину віддали за рішенням суду матері, ОСОБА_1 лише декілька разів намагався бачитися з дитиною, а потім припинив проявляти таке бажання. Дитина не бачилася з батьком 10 місяців. В жовтні в дитини був день народження, але батько не приходив, подарунок не передавав. Мати не чинить жодних перешкод, оскільки розуміє, що повинні бути відносини між сином та батьком. Подали зустрічний позов, оскільки графік, запропонований позивачем, порушує інтереси дитини.

Відповідач за первісним позовом та позивач за устрічни позовом ОСОБА_3 в судовому засіданні 24.01.2022 пояснила, вона не заперечує з приводу побачень батька дитиною. У своєму позові вона зазначила дні та години, які є найкращими для дитини відповідно до її розпорядку дня. Вже рік батько до дитини не приходить та не цікавиться її життям.

В судовому засіданні 24.01.2022 свідок ОСОБА_12 суду показала, що являється сусідкою ОСОБА_3 , баче як вона завжди гуляє з дітьми, займається ними, забезпечує дітей правильним харчуванням, дає гарне виховання та догляд. ОСОБА_1 особисто не знає, чула про нього, але за три роки жодного разу не бачила і від дитини про нього не чула, про те, чи забороняє ОСОБА_3 йому бачитися з дитиною, їй невідомо. Коли її діти гуляють у дворі з дітьми ОСОБА_3 , часто спостерігає за останньою, бере з неї приклад і навіть заздрить тому, що вона так багато приділяє уваги дітям. Дитина ОСОБА_4 завжди доглянутий, живе в гарній, люблячій сім`ї. З приводу стосунків між батьками ОСОБА_4 нічого сказати не може, але три роки назад ОСОБА_3 була знервована, після побачень з колишнім чоловіком була «хвора». Точно знає, що матеріально батько дитини не допомагає.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні 30.06.2022 суду показала, що працює сімейним лікарем, вперше ОСОБА_14 побачила в кінці січня 2019 року, коли прийшла до ОСОБА_1 додому. У дитини була висока температура, гострий бронхіт та інші захворювання. Протягом року дитина перебувала у неї на обліку. Зазначила, що ОСОБА_4 був в занедбаному стані, під час обстеження чула шуми в серці. Біля двох років його вага була 9 кг, фізичний розвиток занижений. До кінця року відбулися позитивні зміни. Батько займався дитиною, а матір вона не бачила жодного разу. Жодних медичних документів не було, в електронній базі нічого не знайшла. 17.01.2020 дитину бачила востаннє.

В судовому засіданні 17.08.2022 свідок ОСОБА_15 суду показала, що знає ОСОБА_3 з давніх часів як неконфліктну людину та дуже хорошу матір. Коли ОСОБА_4 забрали від батька, він був неконтактний. На даний час дитина змінилася в кращу сторону. ОСОБА_1 бачила ще до народження ОСОБА_4 . Зі слів ОСОБА_16 знає, що він дитиною не цікавиться, пише заяви у поліцію, може виражатися в нецензурній формі при дитині. Також зі слів ОСОБА_16 їй відомо, що вона намагається примиритись з батьком дитини. Часто буває в ОСОБА_3 вдома, дитина забезпечена усім необхідним. Щодо конфліктів між ОСОБА_1 та чоловіком ОСОБА_16 їй нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні 21.09.2022 показала, що являється інспектором ЦНАП. Раніше в 2019 році приходила з комісією, щоб провести обстеження житлових умов будинку ОСОБА_1 . Будинок був переобладнаний, зі всіма необхідними умовами для дитини, була зварена їжа, було видно, що сім`я любить дитину та піклується про неї, батько постійно гуляв з дитиною. Сім`ю ОСОБА_18 знає як порядних людей, відомо, що вони займаються волонтерською діяльністю. Зі слів ОСОБА_19 знає, що йому чинять перешкоди у побаченнях з дитиною, особисто при ній такого не було. Що на даний час відбувається з дитиною, їй невідомо.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні 21.09.2022 показав, що з 2020 року ОСОБА_3 являється його дружиною. Протягом 1 року 7 місяців ОСОБА_1 не контактує ні з ОСОБА_20 , ні з дитиною. Раніше він тільки привозив дитині іграшки. Завжди були конфліктні ситуації. Коли дитину забрали від батька, ОСОБА_4 відставав в розвитку. На даний час він став комунікабельним, почав говорити.

В судовому засіданні 12.10.2022 позивач ОСОБА_1 суду пояснив, що після народження сина, ОСОБА_3 їх покинула і вони з сином проживали без неї. Цілий рік він сам займався дитиною, виховував, звертався до лікарів, йому допомагала його матір. Коли були суди, він розумів, що в силу віку дитини вона повинна проживати з матір`ю. На судових засіданнях ОСОБА_3 казала, що не буде перешкоджати йому бачитися з дитиною, але не виконала своєї обіцянки, тому він був змушений звертатися в органи поліції та Служби у справах дітей. З ОСОБА_3 та з її чоловіком у них виникали конфлікти, вони дозволяли йому бачитися з дитиною один раз в три тижні. Потім ОСОБА_3 вирішила, що рішення Органу опіки і піклування їй не підходить, вона хоче лише рішення суду. В судові засідання по даній справі він не з`являвся, тому що не хотів конфліктів з ОСОБА_21 . Побачення з дитиною бажає проводити без присутності матері, оскільки матір дозволяє лише тримати сина за руку. Два дні тому намагався побачити свого сина, на день народження його не пустили. Намагався дзвонити, писати, але його ігнорують. Йому дозволялися прогулянки з сином, але у тих місцях, у яких йому вказували.

В судове засідання 20.12.2022 учасники справи не з`явилися, хоч в установленому законом порядку повідомлялися про дату, час та місце продовження судового розгляду по даній справі.

Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвокат Мишковська Т.М. попередньо через електронну пошту суду подала письмові дебати, у яких виклала позовні вимоги та зазначила, що з моменту звернення з позовною заявою позивач у встановлені рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2307 від 29.10.2020 дні та години неодноразово намагався побачитися з дитиною, але відповідач вказане рішення Органу опіки і піклування не виконує, перешкоджає у побаченнях батька з сином, часто не відповідає на смс-повідомлення та телефонні дзвінки батька, ігнорує його приїзди за місцем проживання дитини. Інколи відмови у побаченнях пояснює хворобою дитини, проте жодних доказів хвороби не надає. Інформації про стан здоров`я дитини, в тому числі про лікаря та призначене лікування, батьку дитини та органам ювенальної превенції мати не надає. При цьому, виходячи з доводів зустрічного позову та пояснень матері, наданих суду особисто під час судового засідання 24.01.2022, вона заперечує проти позову ОСОБА_1 , оскільки не вбачає спору, і вона не проти побачень дитини з батьком взагалі. При винесені рішення просять врахувати, що батько позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи, працює у дистанційному режимі і отримує самостійний дохід, має належним чином облаштоване житло, а відтак має час, змогу та належні умови для участі у вихованні сина шляхом не лише нетривалих побачень, а й з можливістю ночівель дитини у будинку батька, а також має необхідні навички, оскільки самостійно виховував сина після розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного, зважаючи на тривалий конфлікт між матір`ю та батьком, а також конфлікт із новим чоловіком матері, враховуючи ту обставину, що батько самостійно цілий рік виховував сина, проживав з ним, тобто володіє навичками належного догляду та виховання малолітнього сина, вважають доцільною та обґрунтованою вимогу щодо встановлення спілкування батька з сином без присутності матері. При цьому, зважаючи на те, що за час розгляду справи у суді з 2020 року графік життя дитини змінився і батько тривалий час не мав змоги вільно спілкуватись з дитиною наодинці, керуючись інтересами дитини, просять суд встановити перехідний період у порядку участі батька у вихованні дитини, в період якого визначити часи побачень таким чином: кожну другу та четверту неділю з 11 год 00 хв до 16 год 00 хв в присутності матері. По закінченню шестинедільного перехідного періоду, враховуючи гуртки, дозвілля, спортивні секції та іншу зайнятість дитини, визначити такий спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_4 : кожну середу з 16 год 30 хв до 07 год 30 хв четверга з ночівлею у батька без присутності матері; кожну другу та четверту суботу місяця з 16 год 05 хв до 19 год 00 хв неділі з ночівлею у батька без присутності матері; мати ОСОБА_2 зобов`язана повідомляти батька про дитячі свята, які відбуваються у дитячому садочку, та про заходи у клубі « Кудо » і танцювальній студії; якщо день побачень батька з сином припадає на день народження матері ОСОБА_2 (6 січня), то побачення з батьком скасовуються; доба (24 години) на пасхальні свята з ночівлею у батька; побачення в день народження ОСОБА_4 - півдня (з 09 год 00 хв до 13 год 00 хв); побачення в день народження батька (21 червня) - доба (24 години) з 17 год 00 хв 20 червня до 17 год 00 хв 21 червня, з ночівлею у батька; в день народження бабусі ОСОБА_8 (13 липня) - доба (24 години) з 17 год 00 хв 12 липня до 17 год 00 хв 13 липня, з ночівлею у батька; в день народження дідуся ОСОБА_9 (23 листопада) - доба (24 години) з 17 год 00 хв 22 листопада до 17 год 00 хв 23 листопада, з ночівлею у батька; проведення спільного щорічного відпочинку позивача з сином без присутності матері - п`ять днів у зимовий період (після досягнення дитиною 5 років), з ночівлею у батька та місяць у літній період (з 15 червня до 01 липня, з 01 серпня до 15 серпня) без присутності матері (після досягнення дитиною 5 років), з ночівлею у батька; в день побачень з сином батько ОСОБА_1 має право забирати сина з дому/садочка/школи/гуртка/секції; у разі, якщо в день призначений з батьком дитина хворіє, то відповідач повинна надати позивачу документи, що підтверджують хворобу дитини або інші докази, і у такому випадку забезпечити зустріч за місцем перебування дитини. Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 просить судове засідання провести у відсутність позивача та його представників, позов просить задовольнити.

Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 - адвокат Озерська І.В. також попередньо через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи без участі, у якому просила розгляд даної справи, призначений на 20.12.2022, провести за її відсутності та відсутності ОСОБА_3 у зв`язку із зайнятістю. До вказаного клопотання додала письмову промову у судових дебатах представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 - адвоката Озерської І.В. та письмову промову у судових дебатах відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 . Письмова промова представника обґрунтована тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на існуванні у нього перешкод у спілкуванні з сином та його вихованні. Однак у даному випадку потрібно зважити на те, що належних та достатніх доказів, які б підтверджували ці обставини позивачем за первісним позовом, не надано. У своїй вступній промові батько дитини вказував, що він неодноразово годинами стояв під будинком, де проживає дитина, однак його туди не допускали. Якби це відповідало дійсності, то свідків таких обставин могло б бути чимало. Однак свідки, про виклик яких клопотав ОСОБА_1 , а саме: ОСОБА_13 та ОСОБА_17 , повідомили суду про те, що їм невідомо про чинення ОСОБА_1 будь-яких перешкод у зустрічах та спілкуванні з сином. Показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_7 також підтверджено відсутність перешкод зі сторони матері дитини у спілкуванні дитини та батька. Будь-яких письмових доказів, які б свідчили про існування таких перешкод, позивачем за первісним позовом не надано. Самі по собі факти звернення до поліції, які теоретично можуть здійснюватись навіть не виходячи з свого дому, без підтвердження підстав таких звернень та за відсутності будь- якого висновку щодо протиправних дій ОСОБА_3 , не можуть вважатись доказом перешкоджання з її боку спілкуванню батька і дитини. З кінця лютого 2021 року батько дитини зі своєї ініціативи припинив спілкування та зустрічі з дитиною, виправдовуючи це в суді наявністю перешкод. ОСОБА_3 , яка в певний час сама зазнала реальних перешкод з боку ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною, розуміє важливість присутності у житті дитини обох батьків, тому не заперечує щодо їх зустрічей з батьком, про що свідчить навіть наявність зустрічного позову у даній справі. Однак графік таких зустрічей, в першу чергу, мають відповідати інтересам дитини та реалізовуватись у спосіб, що не шкодитиме дитині. Інтереси дитини у даному випадку охоплюють сферу її навчання, її графіку дня, її захоплень, а також перебування дитини у безпечному та сталому для неї середовищі. Запропонований ОСОБА_1 графік не відповідає жодному із цих критеріїв. Так, позивачем за первісним позовом не враховано, що дитина відвідує КЗ «Дошкільний навчальний заклад №75 Вінницької міської ради», про що зазначалось в зустрічній позовній заяві. Окрім того, наразі дитина відвідує гурток « Кудо » у ТОВ «Центр розвитку дітей та юнацтва «ДивоСвіт» за розкладом: вівторок, четвер: 17:00-18:00, субота 10:00-11:00, що підтверджується довідкою від 18.10.2022, виданою директором ТОВ «Центр «ДивоСвіт» Пруською Л.О. Також ОСОБА_4 відвідує гурток студії сучасного танцю «JASTINE» за розкладом понеділок 13:10-14:05, п`ятниця 15:10-16:05, субота 15:10-16:05, що підтверджується довідкою від 20.10.2022, виданою директором DS JASTINE ОСОБА_22 . Зустрічі з батьком по запропонованому ним графіку не узгоджуються із розпорядком дня дитини та перешкоджатимуть відвідуванню ОСОБА_4 обов`язкових та додаткових занять для його навчання і розвитку. Запропонований батьком графік зводиться до постійного чергування днів, тижнів та годин, а також складних розрахунків. В загальному такий графік охоплює кожен вівторок, через одну середу, через один четвер, кожну п`ятницю, через одну суботу та кожну неділю, і це без урахування численних свят, у які батько просить визначити цілодобове перебування дитини з ним. В чому полягає потреба саме у такий спосіб підтримувати спілкування з дитиною, батьком не обґрунтовано ні у позовній заяві, ні у судовому засіданні. Територіально батько проживає в іншому населеного пункті, ніж дитина. Численні дні ночівель за місцем проживання батька за умови долання значних для дитини відстаней, в тому числі у дні навчання, будуть для дитини надмірним тягарем, який не виправданий у даній ситуації ніякими аргументами, що порушуватиме беззаперечне право дитини за забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. ОСОБА_1 бачився з ОСОБА_4 , коли останньому було 3 роки. Зараз дитині 5 років. Він активно розвивається, звикає до середовища, у якому зростає та до оточуючих його людей. Як вбачається з показів свідка ОСОБА_7 , наразі дитина про батька не запитує та не розповідає нічого, що з ним пов`язано. Вказані обставини свідчать про те, що для дитини взагалі може бути травматично одразу після прийняття рішення у даній справі адаптуватись до побачень з батьком, а там більше по запропонованому ОСОБА_1 графіку. У матеріалах даної справи міститься також висновок органу опіки та піклування, який має рекомендаційний характер. З приводу вказаного висновку, просить взяти до уваги, що він повністю дублює зміст рішення виконавчого комітету ВМР від 29.10.2020 №2307. Вказане рішення приймалось без участі матері ОСОБА_3 , тобто без всебічного з`ясування обставин та урахування інтересів дитини, та доведене до відома матері лише 29.01.2021. Під час прийняття вказаного рішення, а також висновку органу опіки та піклування не врахований графік дня та занять дитини, які, в свою чергу, являються істотними обставинами, тому такий висновок є недостатньо обґрунтованим та в певній мірі суперечить інтересам дитини. Запропонований графік спілкування батька та дитини у зустрічній позовній заяві є цілком обґрунтованим по відношенню до графіку зайнятості дитини та достатнім для повноцінного спілкування та якісного проведення часу з дитиною. Враховуючи режим дня, зокрема навчання та додаткових занять дитини, з огляду на безпідставність запропонованого ОСОБА_1 способу участі у вихованні сина та спілкуванні з ним, надаючи пріоритет інтересам дитини, представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 - Озерська І.В. просить у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 задовольнити; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати, докази та розрахунок яких наданий суду з окремим клопотанням.

Письмова промова у судових дебатах відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 обґрунтована тим, що її відносини з колишнім чоловіком не склалися з ряду причин, що призвело до розлучення. Однак справжній жах розпочався одразу в той день, коли після винесення судом рішення вона прийшла додому, де знаходилась її дитина, а її не впустили, не дозволили навіть побачити дитину чи забрати власні речі. Ні соціальні служби, ні поліція нічим не допомогли. До дитини її не пускали. Вона писала в усі установи, викликала поліцію, годинами стояла на морозі і просила показати дитину, але це не давало жодних результатів. Сім`я ОСОБА_19 вигадала, що її дитина хвора, що у ОСОБА_4 шуми у серці, затримка фізичного розвитку, анемія. У медичному пункті с. Дашківці їй жодні документи про стан здоров`я дитини не надавали. За цей час вона подала позов до суду про визначення місця проживання дитини. За той період з дитиною їй дозволили бачитись 10-15 разів по годині з умовою, що нікого не буде поряд і це будуть глухі місця села, які визначав ОСОБА_1 , і які вона годинами шукала. Вона пережила своє особисте пекло. Автобуси в село ходять рідко, тому доводилось їхати до початку села і годину іти пішки в одну сторону. Після того, як суд вислухав свідків, дослідив усі докази, було прийнято рішення про визначення місця проживання дитини з нею. Це рішення залишено в силі і апеляційним судом. Одразу після примусового розлучення дитини з нею ОСОБА_4 взагалі перестав говорити, тільки вимовляв хаотичні звуки. І коли вона його забрала в 2 роки 6 місяців, ОСОБА_4 нічого не умів говорити, не вимовляв навіть склади, він не знав, що таке чистити зуби, не умів пити з чашки воду, тільки з маленької пляшечки з соскою, не умів сам їсти, навіть тримати ложку, сильно боявся ванни з водою. Вона займалась з дитиною без перерв цілий рік, щоб розговорити, створити комфорт, заспокоїти. Дитина почала говорити, стала комунікабельніша та спокійніша. Що стосується батька, то після рішення апеляційного суду перший місяць він приходив на зустрічі, гуляв з дитиною і вдавав ніби усе добре. При цьому, він без будь-якого приводу почав подавати численні заяви в соціальні служби та створювати конфліктні ситуації. Одного разу він без попередження прийшов до її квартири, вчинив скандал, намагався викрасти у неї ОСОБА_4 , вибивав двері, вчинив бійку з її уже теперішнім чоловіком, з лайкою і криками погрожував розправою, розмахуючи перед ними електрошокером. І все це на очах у ОСОБА_4 . Дитина тиждень після цього боялась вийти гуляти і коли ОСОБА_4 бачив будь-якого чоловіка, тікав за її спину. З того часу ОСОБА_19 на 6 місяців зник та життям сина не цікавився. За весь час проживання дитини з нею у ОСОБА_19 немає жодних свідків того, що вона не допускала його до дитини. Всі заяви, що написані ним до поліції, не мають жодних підстав, вони нічим не обґрунтовані. Кожного разу, коли у ОСОБА_19 було бажання і він хотів бачитись з дитиною, вона ніколи безпідставно йому не відмовляла і вони йшли разом на прогулянку. ОСОБА_19 важко визнати той факт, що періодично він за власної ініціативи просто зникає з життя дитини, в останньому випадку на рік і 10 місяців. ОСОБА_3 вважає себе хорошою мамою, досягла професії своєї мрії, за місцем проживання дитини створені усі умови для його життя та повноцінного розвитку. Вона розуміє, як важливо для здорового психологічного розвитку дитини в подальшому спілкування і хороші відносини з обома біологічними батьками. Незважаючи на особисті відносини з ОСОБА_19 , вона завжди була готова іти на зустріч, пропонуючи адекватний графік побачень у зручний для дитини час. Однак той графік побачень, який пропонує ОСОБА_1 , взагалі не сумісний з життям і графіком ОСОБА_4 . Він не сходиться ні з відвідуванням садочку, ні з гуртками і секціями. Постійне чергування днів і тижнів, ночівель і ранніх підйомів ніяким чином не відповідає інтересам дитини. Вважає, що слід також врахувати те, що коли батько востаннє бачився з дитиною, ОСОБА_4 ще навіть не розмовляв. За увесь час він ніколи взагалі не згадував про ОСОБА_19 , не задавав ніяких питань. Для дитини буде великим стресом знову відлучитись зі свого дому, без матері, навіть на день. Вона вважає, що тих днів і годин побачень, які вона запропонувала у зустрічній позовній заяві, цілком достатньо для того, щоб батько був присутнім у житті дитини, для їх повноцінного спілкування та якісного проведення часу. Тому просить у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 задовольнити; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей Вінницької міської ради за довіреністю Остапець Н.М. попередньо до суду подавала заяву, у якій підтримує висновок виконавчого комітету Вінницької міської ради від 28.07.2021 № 01-00-011-50994 та просить справу розглядати за її відсутності.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області в судове засідання 20.12.2022 не з`явився, хоч в установленому законом порядку повідомлявся про дату, час та місце продовження судового розгляду по даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 20.12.2022 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази, надані учасниками справи, врахувавши думки учасників справи, висловлені ними в поданих до суду письмових заявах та в письмових дебатах, суд дійшов такого висновку.

Судом установлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з 07.04.2015 перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 7), який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28.01.2019 було розірвано (т. 1 а.с. 9).

За період шлюбу у сторін по справі ІНФОРМАЦІЯ_7 народився син ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 07.11.2017 (т. 1 а.с. 8).

З копії довідки № 71 від 23.01.2020 убачається, що у період з 28.01.2019 до 17.01.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживав з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (т. 1 а.с.12).

Відповідно до копії довідки-характеристики № 70 від 23.01.2020, ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується позитивно, компрометуючі матеріали до сільської ради не надходили, за час проживання з сином ОСОБА_4 зарекомендував себе дбайливим батьком, має гарні стосунки з сусідами (т. 1 а.с. 13).

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11.10.2019 по справі № 137/229/19 позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено; визначено місце проживання ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , разом з його матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 витрати по оплаті судового збору в розмірі 768 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12400 грн (т. 1 а.с. 14-22).

Постановою Вінницького апеляційного суду від 16.01.2020 по справі № 137/229/19 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Федишина Романа Володимировича залишено без задоволення; рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11.10.2019 залишено без змін (т. 1 а.с. 23-30).

З копії акту про передачу дитини на виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 16.01.2020 по справі № 137/229/19 убачається, що 17.01.2020 ОСОБА_1 передав дитину ОСОБА_14 матері ОСОБА_5 у присутності свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_25 (т. 1 а.с. 31).

У заявах від 08.04.2020 та 05.05.2020 ОСОБА_1 просить повідомити ОСОБА_5 реквізити карткового рахунку для сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_14 , а також для компенсації судових витрат по справі № 137/229/19.

З копій квитанцій від 29.07.2020, 26.05.2020, 26.06.2020 убачається, що ОСОБА_1 сплачував аліменти ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 35-36).

Постановою Старшого державного виконавця Літинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Гаврилюка Сергія Васильовича серії ВП № 62047470 від 01.07.2020 звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 37-38).

З копії витягу рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2307 від 29.10.2020 про визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини убачається, що виконавчий комітет Вінницької міської ради вирішив визначити такі способи участі громадянина ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 : щовівторка місяця з 17 год 00 хв до 19 год 00 хв; щочетверга місяця з 17 год 00 хв до 19 год 00 хв; 1 та 3 субота місяця з 09 год 00 хв до 09 год 00 хв неділі; зобов`язано батьків попереджати один одного про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоров`я та інтересів дитини (т. 1 а.с. 39).

Заявою від 07.11.2020, адресованою начальнику ВВП ГУНП у Вінницькій області підполковнику поліції Віталію К., ОСОБА_1 просить прийняти міри до ОСОБА_5 , яка 07.11.2020 порушила вимоги рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2307 від 29.10.2020 щодо участі його як батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею (т. 1 а.с. 41).

З копій відповідей відділу ГУНП у Вінницькій області на заяви ОСОБА_1 від 22.12.2020, 24.12.2020, 21.01.2021 з приводу того, що ОСОБА_2 перешкоджає бачитись з сином ОСОБА_4 , убачається, що Вінницьким відділом ГУНП у Вінницькій області здійснено перевірку фактів, викладених у зверненні, інформація знайшла своє підтвердження, з метою попередження виникнення подібних випадків в подальшому із гр. ОСОБА_3 проведено профілактичні бесіди виховного характеру (т. 1 а.с. 75, 76, 78).

Заявою від 21.01.2021 ОСОБА_1 просить Службу у справах дітей Вінницької міської ради вжити заходи щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за систематичне невиконання нею рішення № 2307 від 29.10.2020 (т. 1 а.с. 77).

З копії відповіді Служби у справі дітей Вінницької міської ради від 26.02.2021 убачається, що ОСОБА_1 роз`яснено, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод; рекомендовано звернутись за психологічною допомогою до Вінницького міського центру соціальних служб з метою налагодження взаємостосунків під час спільного вирішення із матір`ю дитини ОСОБА_3 питань щодо виховання дитини ОСОБА_14 (т. 1 а.с. 79).

Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 28.07.2020, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрував шлюб зі ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що складено актовий запис № 4095 (т. 1 а.с. 101).

Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 102).

Згідно з копією довідки КНП «Вінницький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Писарівська АЗПСМ від 25.03.2021, ОСОБА_4 протягом 2020 року обслуговувався у сімейного лікаря ОСОБА_10 , з боку матері ОСОБА_3 здійснювався належний контроль за станом здоров`я дитини, дитина доглянута, нервово-психічний та фізичний розвиток відповідає віку, санітарно-гігієнічні норми не порушені, батько дитини ОСОБА_1 жодного разу здоров`ям дитини не цікавився, на прийом з дитиною до сімейного лікаря не з`являвся (т. 1 а.с. 104).

З копії довідки, виданої ОСОБА_3 , № 15 від 25.03.2021 убачається, що її син ОСОБА_4 дійсно відвідує Комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад № 75 Вінницької міської ради» з 30.09.2020 згідно з наказом № 158 від 30.09.2020 (т. 1 а.с. 105).

Згідно з копією протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 27.02.2020, убачається, що 26.02.2020 близько 11 год 00 хв ОСОБА_1 зателефонував останній і сказав, що хоче зустрітись з дитиною, вони узгодили, що о 13 год 30 хв 26.02.2020 зустрінуться у (національному) центральному парку м. Вінниця. Близько 13 год 00 хв ОСОБА_5 виходила з квартири АДРЕСА_5 (де періодично проживає з дитиною) і помітила, що біля дверей її знімає на телефон колишній чоловік, на запитання: «Що ти тут робиш?» грубо відповів: «Це не твоє діло», сказав, що хоче потримати дитину, ОСОБА_5 дозволила і дала дитину, після чого ОСОБА_1 схопив ОСОБА_4 і побіг до виходу з під`їзду, дитина почала плакати у нього на руках, ОСОБА_5 збігла сходами вниз, забрала до себе дитину і завела у квартиру. Після того як зачинила квартиру, вийшла забрати коляску, але в цей час ОСОБА_1 почав кричати нецензурною лайкою, вимагаючи відкрити двері, кричав, що ОСОБА_5 повинна віддати йому дитину. Коли ОСОБА_5 сказала, що може лише показати ОСОБА_4 , ОСОБА_1 дістав електрошокер (предмет схожий на такий пристрій) і почав вимагати, щоб вона пообіцяла, що віддасть дитину. ОСОБА_1 закрив собою прохід до квартири і лише після того як вона пообіцяла віддати дитину, він пропустив її до квартири. ОСОБА_5 зайшла до квартири і закрила її на ключ, а ОСОБА_19 почав кричати і бити двері ногами. З квартири вийшов ОСОБА_7 , який на той час був другом ОСОБА_5 , і вирішив поговорити з ОСОБА_19 . В 13 год 22 хв ОСОБА_5 почула крики і вийшла в тамбур, після чого побачила, що ОСОБА_19 душить ОСОБА_27 , потім ОСОБА_19 відкинув ОСОБА_27 на стіну, хаотично вдарив, виражався нецензурно, взяв електрошокер і біг за ОСОБА_27 , який весь час захищався і, закривши собою ОСОБА_5 , отримав удар електрошокером від ОСОБА_19 (т. 1 а.с. 106-108).

Відповідно до копії протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 27.07.2020, ОСОБА_11 проживає за адресою: АДРЕСА_6 , 26.02.2020 близько 13 год 30 хв почув крики в під`їзді. Він вийшов і побачив, що його сусід з квартири № 78 конфліктує з невідомим йому чоловіком, у якого ОСОБА_11 побачив електрошокер, яким невідомий чоловік махав і погрожував сусіду з кварити № 78 (т. 1 а.с. 109-110).

З копій довідок КНП «Вінницький районний центр первинної медико-санітраної допомоги» Писарівська АЗПСМ убачається, що ОСОБА_4 хворів з 19.10.2020 до 24.10.2020 (діагноз: ГРВІ); з 30.10.2020 до 07.11.2020 (діагноз: Бронхіт); з 24.12.2020 до 04.01.2020 (діагноз: ГРВІ); 26.01.2021 проведено ревакцинацію (т. 1 а.с. 111).

Відповідно до копії листа ОСОБА_3 , який адресовано Вінницькій міській раді, від 11.09.2020, ОСОБА_3 повідомлена про те, що 21.08.2020 буде розглядатись питання щодо визначення днів побачень дитини з батьком ОСОБА_1 за допомогою онлайн-платформи «Zoom», однак в ОСОБА_3 відсутня можливість скористатись онлайн-платформою з технічних причин, які не залежать від її волі. У зв`язку з цим, просить сприяти їй у реалізації права бути присутньою під час розгляду питання щодо визначення днів побачень сина ОСОБА_4 із його батьком ОСОБА_1 тільки за її персональної участі. Додатково зазначила, що станом на момент звернення, батько дитини ОСОБА_1 не позбавлений права бачитись зі своїм сином, вона не вчиняє дій, які б перешкоджали цьому (т. 1 а.с. 112).

На звернення ОСОБА_1 до Вінницького ВП ГУНП від 14.03.2020, 02.07.2020, 29.07.2020, 07.11.2020, 18.11.2020, 24.12.2020, 29.12.2020, 21.01.2021, 13.04.2021 (т. 1 а.с. 150-160) щодо прийняття мір до колишньої дружини, яка перешкоджає бачитись з неповнолітнім сином, надано відповідь, з якої убачається, що вищевказані звернення зареєстровані в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Вінницького ВП ГУНП та розглянуті у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» та підготовлено висновки (т. 1 а.с. 148-149).

З копій пояснень ОСОБА_3 убачається, що з рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради про визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини протягом 2020 року вона знайома не була, бачитися з дитиною ОСОБА_4 батьку ОСОБА_1 не перешкоджала, окрім випадків, коли ОСОБА_4 хворів (т. 1 а.с. 226, 227, 229, 231, 236, 239).

Відповідно до копії заяви від 22.02.2021, ОСОБА_1 , звертаючись до ФОП ОСОБА_9 , просить встановити гнучкий режим робочого часу через сімейні обставини (т. 2 а.с. 21).

Наказом № 16/к від 22.02.2022 ОСОБА_1 з 01.03.2021 встановлено гнучкий режим робочого часу з нормою робочого часу 40 годин на тиждень, згідно зі ст. 60 Кодексу законів про працю України (т. 2 а.с. 22).

З роздруківок смс-повідомлень, убачається, що за номером телефону НОМЕР_4 були відправлені повідомлення, у яких містяться прохання побачитись з сином (т. 2 а.с. 22, 68-69).

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Україною 27.02.1991 (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучаться з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (пункти 1 і 3 статті 9 Конвенції).

Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання ним інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Згідно з п. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У рішенні від 11.07.2017 у справі «М. С. проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Отже, рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин справи, а вже тільки потім права батьків.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно зі статтею 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Постановою Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 165/2839/17 зроблено висновок про те, що у разі наявності спору про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема, якщо орган опіки та піклування не визначив способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не виключається вирішення такого спору в судовому порядку незалежно від того, хто з батьків звертається з позовом (той, хто проживає з дитиною, чи той, хто проживає окремо), і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, що є ефективним способом захисту та не суперечить закону.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини, практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07.08.1996).

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачиться на шкоду інтересам дитини.

Практика ЕСПЛ встановлює акценти, відповідно до яких при розгляді сімейного спору пріоритет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти, народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшого об`єднання сім`ї. (Справа «Савіни проти України» від 18 грудня 2008р., «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року).

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

28.07.2021 виконавчий комітет Вінницької міської ради як орган опіки і піклування надав висновок № 01-00-011-50994 (т. 1 а.с. 211-213) про визначення способів участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , яким вирішено: визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аналогічні з рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 29.10.2020 № 2307 «Про визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини»: щовівторка місяці з 17 год 00 хв до 19 год 00 хв; щочетверга місяця з 17 год 00 хв до 19 год 00 хв; 1 та 3 субота місяця з 09 год 00 хв до 09 год 00 хв неділі; рекомендовано батькам попереджати один одного про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоров`я та інтересів дитини.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд не пов`язаний висновками певних органів, експертів та оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні заявлених у справі доказів та обставин справи. Жоден доказ, у тому числі і висновок органу опіки та піклування, не має для суду наперед встановленої сили. Отже, суд може не погодитись із даним висновком і не взяти його до уваги.

Наданий органом опіки та піклування висновок щодо розв`язання спору не враховує вікових змін дитини, його розвитку та потреб, відповідно до її віку на час вирішення спору судом, а тому рекомендований у ньому графік побачень батька з сином, не може бути покладений судом в основу висновку при вирішенні спору щодо участі батька у вихованні сина, що є підставою для самостійного визначення судом кількості і тривалості побачень батька з сином (графік побачень).

У постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.10.2021 у справі № 363/3045/18 (провадження № 61-11892св21) зазначено, що у справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Під час вирішення спору суд керується інтересами дитини, бере до уваги, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, враховує ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, дотримання режиму дня та відпочинку, розпорядку тижня, інші обставини, що мають істотне значення.

Доцільним буде визначити спосіб та порядок участі кожного з батьків у вихованні дитини із врахуванням малолітнього віку дитини та режиму його дня.

Визначаючи способи участі позивача та відповідача у вихованні дитини та приймаючи до уваги: право батька та матері на особисте спілкування з дитиною без присутності матері, батька; обов`язок матері, батька дитини не перешкоджати у спілкуванні один одному з дитиною; вік дитини - 5 років; відвідування дитиною дошкільного закладу, гуртків, спортивних секцій; місце проживання дитини та місце проживання батька; бажання батька спілкуватися з дитиною; наявність у батька постійного місця проживання, суд дійшов висновку, що батькам слід встановити спосіб та порядок участі у спілкуванні з дитиною в дні та часи, які не будуть перешкоджати звичайному ритму життя та розвитку дитини.

Спілкування кожного з батьків з дитиною, на думку суду, створить атмосферу любові та розуміння, моральної та матеріальної забезпеченості.

Крім того, суд бере до уваги факт того, що дитина (через малолітній вік) не може в повній мірі оцінювати ситуацію, яка склалась, а відтак, потребує додаткової підтримки, в даному випадку, з боку матері, як особи, з якою дитина проживає тривалий час.

Неприязні відносини між батьками не повинні впливати на життя дитини, навпаки, незважаючи на такі відносини, батьки повинні докладати зусиль, щоб дитинство їхньої дитини було таким, де б дитина не відчувала того, що вона виховується в неповній сім`ї, де батьки живуть окремо в силу того, що їх життєві шляхи суперечать один одному, щоб дитина відчувала в повній мірі те, що у неї є любляча її матір та люблячий її батько. Дитина не може бути заручником відносин між батьками. Саме такий підхід у вирішенні цього спору відповідає інтересам дитини, які є пріоритетом над інтересами батьками, що також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні.

Визначаючи конкретний порядок участі позивача у вихованні дитини, суд враховує і те, що форми й методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України (стаття 52), Конвенції про права дитини від 02.11.1989 (статті 8,12, 16, 19, 28, 31, 32, 34, 36, 37), Декларації прав дитини, Закону України «Про охорону дитинства», та приймає до уваги те, що позивач за первісним позовом ОСОБА_1 бажає брати участь у вихованні сина, і таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі ст.ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Аналізуючи зібрані по справі докази з урахуванням наведених правих норм, враховуючи відсутність згоди між сторонами щодо порядку участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, такий порядок підлягає встановленню в судовому порядку.

Визначаючи конкретний порядок участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, суд виходить також з положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

У ході судового розгляду справи, заслухавши сторін, свідків, суд встановив, що між сторонами у справі виникли та продовжують існувати непорозуміння, які носять особистий характер, у зв`язку з чим відносини між ними є емоційно напружені, в переважній більшості закінчуються словесними перепалками та конфліктами.

Водночас, така напруженість у їх відносинах не дає можливості їм мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку та способів спілкування батька з дитиною з урахуванням якнайкращих інтересів самої дитини.

Суд звертає увагу на те, що звернення позивача за первісним позовом до суду з даним позовом є прямим свідченням того, що позивач, як батько дитини, має намір приймати участь у вихованні сина і заінтересований у вирішенні спору. Крім того, позивач за первісним позовом ОСОБА_1 неодноразово намагався врегулювати питання щодо його участі у спілкуванні, вихованні сина шляхом звернення до відповідних служб, якими, зокрема було встановлено графік побачень з малолітнім сином.

Так, позивач за первісним позовом ОСОБА_1 , який є батьком дитини та проживає окремо, активно і наполегливо проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, сплачує аліменти на утримання сина, не має заборгованості по аліментах, позитивно характеризується за місцем проживання, працює, забезпечений житлом.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 на підтвердження створення ОСОБА_3 перешкод у спілкуванні та вихованні з сином надає копії його заяв до ВРУП ГУНП У Вінницькій області та Служби у справах дітей Вінницької міської ради щодо невиконання ОСОБА_3 рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2307 від 29.10.2020. Однак суд приймає до уваги те, що дане рішення було прийнято без участі ОСОБА_3 та без всебічного з`ясування обставин, його зміст не відразу доведений до відома матері дитини.

Крім того, ОСОБА_3 доведено, що у дні, коли ОСОБА_1 звертався з заявами до ВРУП ГУНП у Вінницькій області щодо прийняття мір до колишньої дружини, яка перешкоджає бачитися з неповнолітнім сином, ОСОБА_4 хворів, що підтверджується копіями довідок КНП «Вінницький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Писарівська АЗПСМ.

Вирішуючи цей спір суд, з урахуванням вимог закону, виходить, перш за все, з найкращих інтересів малолітньої дитини, яка потребує любові, розуміння, та коли це можливо, повинна рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості і що сприятиме її повному та гармонійному розвитку як особистості. Тому особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати прав дитини, а визначений спосіб участі батька у вихованні дитини повинен максимально відповідати саме інтересам дитини.

Судом установлено, що дитина відвідує дошкільний навчальний заклад, різноманітні гуртки та спортивні секції, що унеможливлює проведення зустрічей з батьком відповідно до запропонованого ним графіку, оскільки навчання дитини не обумовлене конкретними датами, довготривала відсутність матері у літній та зимовий періоди у віці п`яти років може спричинити моральні страждання дитини, оскільки дитина більше прив`язана до своєї матері, ночівля дитини серед тижня у дні, коли дитина навчається, може спричинити порушення його уже сформованого розпорядку та відобразитись на психічному здоров`ю.

Спілкування батька з сином буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - зі своїми дітьми служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Безпосередня участь батька у вихованні сина, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить дотримання батьківських прав позивача, а насамперед буде відповідати інтересам дитини.

Підсумовуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню.

Суд враховує, що з 2020 року батько дитини проживає окремо, у зв`язку з неприязними відносинами між батьками дитина знаходилась в епіцентрі їхніх негативних емоцій та зазнала переживань, дитина емоційно прив`язана до своєї матері, також на даний час в Україні введено воєнний стан, тому для встановлення контакту потрібен адаптаційний період. Ураховуючи, насамперед, інтереси дитини та те, що для налагодження довірливих відносин між батьком і дитиною необхідний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності сина до батька, тому суд вважає, що побачення дитини із батьком протягом перших трьох місяців повинні відбуватись лише в присутності матері, оскільки в силу свого віку дитина пристосовується до оточення і звикає до людей, що переважно знаходяться із нею і піклуються про неї, та з метою уникнення загострень емоційної реакції до періоду психічної стабілізації дитини, і такий період, на думку суду, буде достатнім для того, щоб батько мав змогу налагодити взаємозв`язок з сином, бути обізнаним про потреби, звички, вподобання сина, його розпорядок дня, графік сну, харчування, стан здоров`я тощо, щоб мати змогу в подальшому спілкуватись з сином без присутності матері, що в свою чергу відповідатиме найвищим і найкращим інтересам самої дитини.

Дане твердження узгоджується з позицією Верховного Суду від 23.06.2020 (справа № 754/9026/16-ц).

Суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що побудова сімейних відносин має здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Сторони не повинні поглиблювати конфліктну ситуацію, захищаючи свої власні інтереси, а намагатись проявити справжню турботу, реалізувати свої права шляхом домовленості і забезпечити належні умови для розвитку та виховання дитини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню, розмір задоволених позовних вимог кожного з них не підлягає підрахунку, тому судові витрати, понесені ОСОБА_1 на сплату судового збору та на правову допомогу, слід залишити за ОСОБА_1 , а судові витрати, понесені ОСОБА_3 , залишити за ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 19, 141, 153, 155, 157, 159 СК України, ст.ст. 4, 12, 76-82, 89, 95, 141, 211, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - Служби у справах дітей Вінницької міської ради, Служби у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею - задовольнити частково.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Служба у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області, про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею - задовольнити частково.

Визначити такий спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та у спілкуванні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 :

- побачення кожної першої та третьої неділі місяця з 09 год 00 хв до 18 год 00 хв;

- побачення кожної другої та четвертої неділі місяця з 15 год 00 хв до 18 год 00 хв;

- побачення у день народження ОСОБА_14 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) з 09 год 00 хв до 13 год 00 хв;

- побачення у день народження ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 ): якщо припадає на вихідний день - з 09 год 00 хв до 13 год 00 хв, якщо припадає на будній день - з 16 год 00 хв до 19 год 00 хв;

- проведення часу разом (за бажанням дитини) під час зимових канікул (п`ять днів) та під час літніх канікул (чотирнадцять днів: у червні - сім днів та у серпні - сім днів, за домовленістю між батьками) з ночівлею за місцем проживання батька - після досягнення дитиною ОСОБА_4 семи років та початку шкільного життя;

- якщо день побачення ОСОБА_1 з ОСОБА_4 припадає на день народження ОСОБА_3 (6 січня) - побачення скасовується;

- в день та час побачень батька з сином ОСОБА_1 має право забирати ОСОБА_14 з дому/садочка/школи/гуртка/секції;

- у перехідний період (перші три місяці після набрання даним рішенням суду законної сили, але не менше шести зустрічей) зустрічі батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 будуть відбуватися лише в присутності матері дитини ОСОБА_3 ;

- ОСОБА_3 повинна повідомляти ОСОБА_1 про факти захворювання ОСОБА_14 , якщо це перешкоджає їхній зустрічі у визначений час;

- у випадку захворювання ОСОБА_14 , якщо таке захворювання припадає на час зустрічі з ОСОБА_1 , ОСОБА_14 підлягає негайному поверненню матері ОСОБА_3 , де залишатиметься до часу повного одужання. Наступний порядок участі батьків у вихованні дитини після її одужання здійснюється відповідно до встановленого графіку.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області, адреса місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 17.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради, адреса місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Соборна, 50.

Дата складення повного судового рішення - 23.12.2022.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА