Справа № 495/9062/21
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

19 грудня 2022 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Заверюха В.О., при секретарі Червинській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровському в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Суворовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Суворовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якому просить: визнати батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; виключити відомості з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про ОСОБА_4 ; внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Короткий зміст та обґрунтування позову

У 2005 році позивач знаходячись у м.Одесі, де він на той час працював, де познайомився із відповідачем та після цього сторони почали підтримувати близькі стосунки та проживати разом. Так, з 2005 року по 2014 рік позивач проживав спільно з ОСОБА_2 у м.Одесі, де вони вели спільне господарство, як одна сім`я. Від фактичних шлюбних відносин ОСОБА_5 завагітніла та перебуваючи у м.Одесі, ІНФОРМАЦІЯ_3 народила доньку ОСОБА_6 , про що в Книзі реєстрації народжень другого відділу реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м.Одесі зроблений відповідний актовий запис за №399 від 27.06.2007 року та видане свідоцтво про народження ОСОБА_7 , у якому батьком дитини був вказаний ОСОБА_4 . У зв`язку з тим, що вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був зроблений відповідно до ч.1 ст.135 СК України, за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по-батькові батька дитини було записано за її вказівкою. У 2014 році позивач разом з відповідачкою та донькою ОСОБА_6 переїхали на постійне місце проживання до її батьків АДРЕСА_1 . В цей час, від фактичних шлюбних відносин ОСОБА_5 завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_4 народила сина ОСОБА_8 , про що в Книзі реєстрації народжень відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області зроблений відповідний актовий запис за №762 від 22.08.2015 року та видане свідоцтво про народження ОСОБА_3 , у якому батьком дитини був вказаний ОСОБА_4 . У зв`язку з тим, що вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був зроблений відповідно до ч.1 ст.135 СК України, за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по-батькові батька дитини було записано за її вказівкою. Позивач звертає увагу, що у свідоцтва про народження дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ім`я та по-батькові батька дітей співпадає з іменем та по батькові позивача, що додатково підтверджує факт наявності кровної спорідненості. Одразу з ж після народження сина ОСОБА_8 , позивач разом з відповідачем, донькою ОСОБА_6 та сином ОСОБА_8 переїхали до його батьків АДРЕСА_2 де прожили разом як одна сім`я, вели спільне господарство до травня місяця 2019 року. У цей період (з 2015 року по 2019 рік) діти знаходилися на обліку в лікарській амбулаторії с.Долинське, Ізмаїльського (Ренійського) району, Одеської області, що підтверджується довідками КНП «Ренійський центр первинної медико-санітарної допомоги» Ренійської міської ради. Після цього, відповідач виїхала до с.Салгани, Білгород-Дністровського району, Одеської області, забравши з собою дітей, де вони проживають разом по теперішній час за адресою: АДРЕСА_3 . З моменту вагітності ОСОБА_9 , народження нею дітей та до теперішнього часу позивач піклувався та продовжує піклуватися про доньку ОСОБА_6 та сина ОСОБА_8 , яких вважає своїми дітьми та які звертаються до нього як до батька, підтримує з ними зв`язок, допомагає матеріально, діти постійно спілкуються з позивачем засобами мобільного зв`язку, на літо, шкільних канікулах та новорічних святах позивач забирає дітей до себе у с.Долинське (селище Кирган), Ізмаїльського району, Одеської області, де він проживає по теперішній час, там вони проводять разом час, тобто позивач цікавиться їх особистим життям, бере участь у їх вихованні та навчанні, надає дітям матеріальну допомогу. Таким чином, позивач з моменту народження доньки ОСОБА_6 та сина ОСОБА_8 і по теперішній час бажає нести не тільки моральну та духовну відповідальність за життя та розвиток дітей, яких він вважає своїми дітьми, а й реалізовувати свої батьківські права та виконувати обов`язки батька по відношенню до доньки та сина. Обставин, викладені позивачем у позовній заяві підтверджуються фотографіями, зробленими у різний період, починаючи з 2004 року по 2019 рік, на яких відображено разом позивача з відповідачем, як до народження спільних дітей, так і спільно з сином ОСОБА_8 та донькою ОСОБА_6 на різноманітних сімейних святах, у колі друзів та батьків. Крім того, обставини викладені в позовній заяві можуть підтвердити свідки, яким відомо про відносини сторін та про їх батьківство щодо дітей.

Стислий виклад позиції відповідача

Представник відповідача скористався своїм правом відповідно до ст.178 ЦПК України та на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов є необґрунтованим, доводи позивача є неправдивими та нічим не підтвердженні, а самі вимоги не підлягають задоволенню. В своїй позовній заяві позивач зазначає, що він начебто є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при тому не надає жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність тривалих стосунків з відповідачем та своє батьківство, а лише посилається на той факт, що він колись піклувався про них. Спільні фотографії не є беззаперечними доказами того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є біологічною дитиною позивача.

Рух справи у суді

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.11.2021 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.11.2021 року за клопотанням представника позивача адвоката Аждер Валентина Анатолійовича витребувані докази по справі.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.11.2021 року за клопотанням представника позивача адвоката Аждер Валентина Анатолійовича викликані свідки для допиту.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.01.2022 року за клопотанням представника позивача адвоката Аждер Валентина Анатолійовича по справі призначена судово-медична генетична експертиза та провадження зупинено.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.09.2022 року провадження по справі поновлено.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.12.2022 року підготовче провадження по справі закрито та справа призначена до судового розгляду по суті.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.12.2022 року за заявою представника позивача адвоката Аждер Валентина Анатолійовича провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_2 , а саме в частині визнання батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , виключення відомостей з актового запису про народження дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та внесення відомостей до актового запису про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - закрито.

Позивач та представник позивача в судове засідання не зявились, але надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги позову підтримують в повному обсязі посилаючись на обставини які зазначені в позові та просили задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на обставни які зазначені у відзиві.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, суд установив наступні фактичні обставини у справі.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи (ч.1 ст.13 ЦПК).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.89 ЦПК, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно до ст.76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 2, 3 статті 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частини 1 статті 80 ЦПК).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.26 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - під час судового розгляду, предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Вирішуючи питання про доведеність факту кровного споріднення між позивачем і дитиною суд виходить з наступного.

Відповідно до змісту наявного у матеріалах справи копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьком зазначений ОСОБА_4 .

Згідно з даними актового запису про народження №762 від 22.08.2015 року відомості про батька дитини, внесені на підставі статті 135 СК України.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.01.2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Суворовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, призначалась судово-медична генетична експертиза.

Відповідно до листа КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Департаменту охорони здоровя Одеської облдержадміністрації Міністерства охорони здоровя України вих. №2119-11 від 02.09.2022 року, ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.01.2022 року про проведення експертизи залишена без виконання, з підстав неприбуття позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 та дітей до Одеського обласного бюро СМЕ для одночасного відбору біологічних зразків.

Надаючи правову оцінку установленим у справі обставинам і позовним вимогам, суд виходить з такого.

Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень частини першої статті 13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частин першої, третьої ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України.

Відповідно до частин першої та другої ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (частина четверта статті 128 СК України).

Тобто, передумовою звернення до суду із позовом про визнання батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.

Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження N 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, N 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №399/1029/15-ц (провадження №61-14438св18) вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо.

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Суд зазначає, що жодна із сторін не забезпечила виконання судово-медичної генетичної експертизи та не з`явились до КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Департаменту охорони здоровя Одеської облдержадміністрації Міністерства охорони здоровя України для відбору порівняльних зразків. Таким чином, суд не встановив факт, для з`ясування якого ця експертиза була призначена.

Нез`явлення сторін до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи свідчить про їх небажання отримати точні висновки щодо походження дитини.

За статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що відомості про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 внесені на підставі статті 135 СК України.

Отже, у шлюбі між собою сторони на час народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не перебували, із спільною заявою про визнання батьківства не звертались.

Також, позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт тривалих стосунків сторін та доводили його батьківство щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У матеріалах справи відсутні взагалі будь-які відомості, які засвідчують походження дитини від позивача.

Таким чином, суд не встановив підстав для визнання батьківста, які передбаченні статтею 128 СК України.

Висновок суду

Отже, з урахуванням вищевикладеного, вивчивши надані суду докази на обґрунтування заявлених вимог, повно та всебічно дослідивши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, заявлені позивачем, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позов про визнання батьківства є необґрунтований і не підтверджений належними та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.4, 12-13, 76-78, 81, 211, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Суворовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Заверюха В.О.