Номер провадження: 22-ц/813/8159/22
Справа № 522/1001/22
Головуючий у першій інстанції Ковтун Ю.І.
Доповідач Приходько Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Приходько Л. А. (суддя-доповідач)

суддів: Семиженка Г. В.,

Склярської І. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Доніної Людмили Анатоліївни поданої від імені та в інтересах ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 травня 2022 року у складі головуючого судді Ковтун Ю.І.,

встановив:

14 січня 2022 року адвокат Доніна Людмила Анатоліївна, діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що донька сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з позивачем, яка є інвалідом дитинства 2 групи й непрацездатною, та знаходиться на повному її утриманні. На даний час ОСОБА_3 є повнолітньою, проте продовжує навчання у 11 класі Одеського приватного ліцею «Крок».

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 має можливість сплачувати дочці аліменти у зазначеному позивачем розмірі, оскільки працює у суднохідній компанії за спеціальністю електромеханіка на судах дальнього плавання та його заробітна плата за контрактом становить 7000 Євро щомісяця. Зазначивши, що на утриманні відповідача не знаходяться непрацездатні особи та він не має інших дітей.

Зважаючи на викладене позивачка просила суд, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 20000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення донькою двадцяти трьох років чи до закінчення навчання.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 травня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 14 січня 2022 року та до закінчення навчання, а саме до 27 травня 2022 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Допущено негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що повнолітня дочка відповідача, ОСОБА_3 , продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який має стягуватись з відповідача на утримання його повнолітньої дитини, суд першої інстанції виходив з того відповідач за даними ТОВ Мінерва Менінг Ейдженсі не є співробітником Товариства. Починаючи з 06 липня 2020 року ОСОБА_2 послуги з посередництва у працевлаштуванні за кордоном не надавалися, на обліку у Товаристві не перебуває та не планується для подальшого працевлаштування при посередництві Товариства. Відповідно до виписного епікрізу з медичної картки стаціонарного хворого має певні медичні захворювання. Також суд врахував, що відповідачем було здійснено оплату навчання дочки за квітень-травень 2022 року, а також те, що ОСОБА_2 продовжував надавати допомогу дочці після досягнення нею повноліття. Можливість надання відповідачем матеріальної допомоги у розмірі 20000грн., позивачем не доведена.

Не погоджуючись із рішенням суду представник ОСОБА_1 - адвокат Доніна Л.А. подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просила оскаржуване рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 20000 грн. Починаючи з дня подачі заяви і до досягнення донькою двадцяти трьох років чи до закінчення навчання.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд врахував доводи відповідача, які належним чином ним не підтверджені, ОСОБА_2 не надав суду а ні розрахунку свого дійсного щорічного доходу, а ні належних та достовірних доказів того, що у нього немає можливості сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Бурякова М.Є., посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що позивачем не надано жодного доказу матеріальної спроможності та стабільного прибутку відповідача ОСОБА_2 для сплати аліментів у встановленому позивачем розмірі. Крім того, апелянтом не наведено жодної підстави для скасування даного рішення суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2022 року, відповідно до вимог частини 2 статті 369 ЦПК України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 17 лютого 2004 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси зроблено актовий запис № 147 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с.14).

Згідно довідки (виписці з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) виданою ЖБК Фонтан- 33 25 лютого 2015 року ОСОБА_3 , 2004 року народження, постійно проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 по адресу АДРЕСА_1 .

На підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2016 року, зміненим рішенням апеляційного суду Одеської області від 18 жовтня 2016 року в частині визначення розміру стягнутих аліментів ОСОБА_2 сплачував аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень щомісячно до досягнення донькою повноліття (а.с. 17 - 18).

Згідно довідки Одеського приватного ліцею «Крок» № 297, виданої 08 вересня 2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у 11-А класі Одеського приватного ліцею «Крок» (а.с. 26).

З довідки Одеського приватного ліцею «Крок» № 176 виданої 17 травня 2022 року Одеського приватного ліцею «Крок» від 17 травня 2022 року, вбачається що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дистанційно навчається в Одеському приватному ліцеї «Крок» у випускному 11-А класі, заняття у навчальному закладі закінчуються 27 травня 2022 року (а.с.86).

Зі змісту договору про надання освітніх послуг №01-19/17 від 30 серпня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 (замовник) та Одеською приватною ЗОШ І-ІІІ ступенів Крок (виконавець) з урахуванням додаткової угоди до договору від 01 вересня 2021 року виконавець зобов`язався надавати дитині замовника ОСОБА_3 освітні послуги, а замовник зобов`язався приймати такі послуги і оплачувати їх вартість.

Відповідно квитанції № СВ06303613/1 від 15 квітня 2022 року ОСОБА_2 було здійснено оплату за навчання ОСОБА_3 за квітень-травень 2022 року у розмірі 6000 гривень. Отримувач: Одеський приватний ліцей «Крок» (а.с.72).

Після досягнення ОСОБА_3 повноліття відповідач продовжував надавати матеріальну допомогу дочці у вигляді у розмірі 5000 гривень щомісячно, про що свідчать фіскальні чеки від 04 .01.2022, 04.02.2022, 02.03.2022, 13.04.2022, 02.05.2022 (а.с.51-53, 69-71, 85).

Статтею 199 CК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків,з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції, встановивши, що після досягнення повноліття дочка ОСОБА_3 продовжила навчання та у зв`язку з цим потребувала матеріальної допомоги, а ОСОБА_2 , будучи працездатним, мав можливість надавати таку допомогу, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами докази, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 та стягнув з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки у розмірі 5000грн. щомісячно, починаючи з 14 січня 2022 року до припинення її навчання, а саме до 27 травня 2022 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, визначаючи розмір аліментів безпідставно врахував доводи відповідача про те, що останній не має можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі, не взявши до уваги що в відповідачем не надано розрахунок свого дійсного щорічного доходу та не надано належних та достовірних доказів того, що у нього немає можливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі, висновків суду не спростовують.

Так як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вважає за доцільне стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжу навчання у розмірі 20000грн. з урахуванням стану стану здоров`я дитини, її потреб у кваліфікованій медичній допомозі та особливих умовах виховання. Також зазначає, що дочка знаходиться на повному її утриманні, а вона є непрацездатною (інвалід дитинства ІІ групи) у зв`язку із чим не може самостійно нести тягар утримання дитини.

Разом з тим матеріали справи не містять будь яких доказів в обґрунтування вказаного розміру аліментів. Жодних доказів щодо стану здоров`я дочки, її потреб у кваліфікованій медичній допомозі та щодо особливих умов виховання, яких потребує повнолітня ОСОБА_3 суду не надано. До апеляційної скарги таких доказів також не додано.

Заперечуючи проти розміру аліментів, які просила стягнути позивач, ОСОБА_2 посилався на відсутність у нього постійного доходу, який би дозволяв сплачувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі.

На підтвердження своїх доводів відповідач надав довідку ТОВ «Мінерва Менінг Ейдженсі» № 29/07/21 від 29 липня 2021 року з якої вбачається, що він ніколи не був і не є співробітником ТОВ «Мінерва Менінг Ейдженсі» і починаючи з 06 липня 2020 року ОСОБА_2 не надавалися послуги з посередництва у працевлаштуванні за кордоном, він не перебуває на обліку в ТОВ «Мінерва Менінг Ейдженсі» та не планується для подальшого працевлаштування при посередництві ТОВ «Мінерва Менінг Ейдженсі».

Викладені у довідці обставини позивачем не спростовані. Посилання в апеляційній скарзі на постанову Одеського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року у справі № 522/11360/20 за позовом адвоката Доніної Л.А. в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, якою встановлено факт працевлаштування відповідача на іноземних судах із заробітною платою у розмірі 6900 доларів США висновків суду не спростовує.

Так, вказаною вище постановою Одеського апеляційного суду встановлено, що ОСОБА_2 на підставі індивідуальних трудових договорів від 15 вересня 2018 року, від 06 листопада 2018 року, від 04 серпня 2019 року, від 28 вересня 2019 року та від 06 липня 2020 року, укладених між ТОВ «Мінерва Менінг Ейдженсі» і відповідачем працював електромеханіком на іноземних судах та отримував заробітну плату 6900 доларів США щомісяця. При цьому останній договір укладений на 5 місяців на строк до 06 грудня 2020 року.

Отже вказані обставини свідчать лише про працевлаштування відповідача у період часу з 15 вересня 2018 року по 06 грудня 2020 року, та не спростовують доводів відповідача щодо відсутності у нього постійного доходу для сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини у розмірі визначеному позивачем станом на час звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом. При цьому надана відповідачем довідка підтверджує, що після укладення останнього трудового договору 06 липня 2020 року, ОСОБА_2 послуги з посередництва у працевлаштуванні за кордоном ТОВ «Мінерва Менінг Ейдженсі» не надавались, він не перебуває на обліку в та не планується для подальшого працевлаштування при посередництві ТОВ «Мінерва Менінг Ейдженсі».

Крім того суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, не міг враховувати обставини встановлені вказаною вище постановою суду, оскільки постанова Одеського апеляційного суду у справі № 522/11360/20 ухвалена та набрала законної сили лише 09 серпня 2022 року, тобто вже після ухвалення рішення судом першої інстанції.

Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів про наявність у відповідача постійного заробітку та фінансової можливості сплачувати аліменти у розмірі 20000 грн. матеріали справи не містять.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач і до теперішнього часу перебуває за кордоном, має достатній стабільний прибуток, має вільні кошти для придбання рухомого майна (автомобіля) вартість якого перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи ґрунтуються лише на припущеннях, та не підтверджені жодними доказами.

Визначаючи розмір аліментів суд першої інстанції, відповідно до положень статей 182 та 200 СК України, врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, добровільну сплату аліментів за спірний період, участь в оплаті навчання дочки, рівність обов`язків обох батьків щодо матеріального забезпечення дитини та дав належну оцінку доводам відповідача, щодо перебування на його утриманні батьків.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку доказам, на які сторони посилались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, не допустив порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже зазначена справа є малозначною в силу вимог закону, тому в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Доніної Людмили Анатоліївни поданої від імені та в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Л. А. Приходько

Судді: Г. В. Семиженко

І. В. Склярська