н/п 6/490/118/2022 Справа № 2-12-298/10
Центральний районний суд м. Миколаєва
_________________________________________________________________________УХВАЛА
11 жовтня 2022 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Савенко Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі № 2-12-298/10, -
У вересні 2022 АТ «Універсал Банк» звернулося до Центрального районного суду м. Миколаєва із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі № 2-12-298/10, в якій просить:
Видати дублікат виконавчого листа №Ц-12-298/10, виданого 12.12.2010 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на корсить ВАТ «ВТБ Банк» заборгованостіза кредитним договром в сумі 41 785 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно 318 042,50 грн та по 976 грн судових витрт з кожного; поновити пропущений строк для пред`явлення дл виконання виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_2 .
В обґрунтування поданої заяви заявник вказує на те, що відповідно до АСВП відкритого виокнавчого провадження відносно ОСОБА_3 ,, де стягувачем є АТ ВТБ Банк- немає, постановою Центрального ВДВС від 26.08.2015 року виконавчий лист повернуто стягувачу.
Ухвалою суду від 01.04.2021 року замінено сторону у стягувача у виконавчому листі №Ц-12-298/10, виданого 12.12.2010 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення у заборгованості з ОСОБА_2 на заявника АТ «Універсал Банк».
Станом на 29.08.2022 року неможливо встанвоити місцезнаходження вказаного виокнавчого листа , як неможливо і надати копію матеріалів ВП № 46361377 в зв`язку з його знищенням за закінченням терміну зберігання.
Отже, виконавчий лист втрачений, а стягувач позбавлений можливості виконавти рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки. Заборгованість ОСОБА_2 , залишається непогашеною, отже рішення суду підлягає подальшому примусовому виконанню.
Про втрату виконавчого листа стягувач дізнався з відповіді Центрального ВДВС від 10.08.2022 року на запит .
В обгрунтування поважності причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання наводить тексти численних судових рішень у аналогічних, на думку представника заявника, справах.
Учасники судового процесу не з`явилися, не повідомивши суд про причини неявки, повідомлялися судом належним чином через сайт Судова Влада.
Суд дійшов висновку про можливість розгляду поданої заяви за відсутності учасників судового процесу, які не з`явилися.
Дослідивши матеріали цивільної справи № 2-12-298/10 судом встановлено таке.
У липні 2009 року ВАТ "ВТБ Банк" звернулося до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором № 090/2008 року від 06 червня 2008 року у сумі 41 785,02 доларів США та витрат по сплаті судового збору.
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 травня 2010 року по справі №2-12-298/10 задоволено позов ВАТ ВТБ Банк та стягнуто з ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 в солідарному порядку на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 318 042 грн. 50 коп. та судові витрати в розмірі 976 грн з кожного.

07 жовтня 2010 року ухвалою апеляційного суду Миколаївської області рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 травня 2009 року залишено без змін.

21.10.2020 року Акціонерне товариство «ВТБ Банк» (Банк) та Акціонерне товариство «Універсал Банк» (Новий кредитор) уклали Договір №75-РБ про відступлення прав вимоги, копію якого заявником долучено до матеріалів заяви, з якого вбачається, що Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку №1, Додатку №2, Додатку №3 до цього договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 01.04.2021 року заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Стягувача у виконавчому провадженні № 62527145 з примусового виконання виконавчого листа № Ц-12-298/10 виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 12.12.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ВТБ Банк» боргу у розмірі 319 018,50 грн. з Акціонерного товариства «ВТБ Банк» замінити на його правонаступника Акціонерне товариство «Універсал Банк» .

Стягувача у виконавчому листі №ц-12-298/10, виданому Центральним районним судом м. Миколаєва 12.12.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «ВТБ Банк» боргу у розмірі 319 018,50 грн. з Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» замінити на його правонаступника Акціонерне товариство «Універсал Банк» .

Як зазначає заявник, 14.12.2010 року за заявою директора відділення «Миколаївська регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ Банк» Волошиної В.М. судом видано два виконавчих листа. В матеріалах цивільної справи наявні докази, що за вказаним виконавчим листом відкривалися виконавче провадження

Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 26 серпня 2015 року виконавчий лист № ц-12-298/10, виданий 12.12.2010 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «ВТБ Банк» заборгованості в сумі 319 018, 50 грн повернуто стягувачу.

Згідно Акту від 12.08.2022 , складеного заявиком, втрачено оригінал виконавчого листа № ц-12-298/10, виданого 12.12.2010 року Центральним районним судом м. Миколаєва, відносно боржника ОСОБА_2 .

Згідно відповді Центрального ВДВС від 10.08.2022 року ВП 46361377 знищено за закінченням терміну зберігання, виконавчий лист на примусовому виконанні не перебуває.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

У відповідності до частини 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час розгляду заяви) стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Та підтверджені належними доказами.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року, в редакції чинній на час набрання рішенням законної сили (на даний момент Закон втратив чинність), виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року.

АТ «Універсал Банк» звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа 08.09.2022 року, тобто після закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, що не заперечується стягувачем.

Всупереч цьому, в своїй заяві про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого документа, представник АТ «Універсал Банк» зазначає, що зазначений документ було втрачено, тобто він був виданий судом та отриманий позивачемВАТ «ВТБ Банк» .

Доказів того, пред`являвся виконавчий лист до виконання та коли, і що відбувалося протягом всього часу з 2015 року до 21.10.2020 року(дата укладення договору про відступлення права вимоги) суду не надано, що судове рішення на даний час не виконано чи виконано частково, також суду не надано.

Таким чином, як правопопередник заявника протягом 5-ти років, так і заявник протягом тривалого часу не вживав ніяких заходів аби знайти виконавчий лист та пред`явити його до виконання. При чому заявник вже прдбав право вимоги за цим кредитним договром, заборгованість по якому вже стягнута рішенням суду з майже дворічним пропуском строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, при цьому мавши об`єктивну можливість перевірити матеріали кредитної справи та встановити наявність оригіналу викоавчого листа чи наявність відкритих виконавчих проваджень відносно боржника.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ N 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Згідно ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання. Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» 03 квітня 2008 року, встановив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до частини 1статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV(в редакції чинній на час набрання законної сили рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.05.2010 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох

років.

У пункті 1 частини 2статті 21 вказаного Законупередбачено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Конституція Українизакріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина 1 статті 58 Конституції України ). Тобто, дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження». Згідно з пунктом 5 РозділуXIIIПрикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження»виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 РозділуXIIIПрикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження»свідчить, щоположення цьогозаконузастосовуються лише до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності цим законом.Цим пунктом Закону не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм цьогоЗаконудо виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 640/4782/15-ц.

Ураховуючи наведене, за встановлених у справі обставин вбачається, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання визначено в три роки , який закінчилися після переривання строку на пред`явлення 26.08.2015 27.08.2018, доказів пред`явлення виконавчого листа після цього матеріалаи справи не містять.

Між тим протягом тривалого часу ( з 2015 року по 2021 рік) банк не реалізовував свої процесуальні права під час виконання рішення суду.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

На час переходу прав кредитора (стягувача) АТ «ВТБ Банк» на підставі договору про відступлення прав вимоги від 21 жовтня 2020 року до заявника строки пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Центрального районного суду від 12.05.2010 року, сплинули.

Проте в заяві представник АТ «Універсал Банку» взагалі не навів жодних причин пропуску цього строку, не кажучи вже про обгрунтування поважності цих причин.

Правонаступник кредитора (стягувача) при зверненні до суду з вказаною заявою не зазначало та не надало відповідних доказів, які б підтверджували причини (обставини), що були об`єктивною перешкодою для ВАТ «ВТБ Банк», на користь якого винесено судове рішення, і існували на момент переходу прав стягувача до Товариства, для пред`явлення до виконання виконавчого листа у цій справі.

На переконання суду тільки факт переходу прав вимоги від одного кредитора (стягувача) до іншого за договором про відступлення прав вимоги за кредитним договором, не свідчить про поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та як наслідок видачу дубліката виконавчого листа.

Так, заявником не наведено жодних причин, які є поважними та давали б підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання та не надано відповідних доказів на підтвердження таких причин. Будь-яких реальних перешкод для звернення виконавчих листів до виконання у визначений законом строк в судовому засіданні не встановлено.

«Суд не має права поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання за відсутності відповідних поважних причин пропуску цього строку» (постанова Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 2-12537).

А відтак, не можна визнати поважними, навіть невказані заявником, який є юридичною особою, причини пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки будь-яких доказів, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, заявником не надано, як не вказано і те, що вказані обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Таким чином, так як судом не встановлена поважність причин пропуску строків пред`явлення до виконання виконавчого листа, заявник жодних документів на підтвердження своїх вимог не надав, то у задоволенні заяви про поновлення строку для його пред`явлення слід відмовити у повному обсязі.

Щодо видачі дублікату виконавчого листа, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.9 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно вимог п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

В оцінці застосування наведених норм права підлягає застосуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), згідно з яким якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Отже, дублікат виконавчого листа може бути видано, зокрема у тому випадку, якщо суд поновив строк пред`явлення його до виконання або такий строк не пропущено на момент подання заяви про видачу дубліката виконавчого документа. В іншому випадку настають наслідки, які зумовлюють відмову у видачі дубліката виконавчого листа.

Суд, вище по тексту цього судового рішення, прийшов до висновку про відсутність наразі підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Відтак, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

В зв`язку з недоведеністю вимог в цій частині, та ненадання суду необхідних і достатніх доказів, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви АТ «УніверсалБанк».

Керуючись ст.ст. 12, 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.12, 80,81, 247, 258-261, 433, 442 п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задволенні заяви АТ "УніверсалБанк" про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі № 2-12-298/10 - відмовити.

Ознайомитись з повним текстом судової ухвали, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на ухвалу можуть бути подані протягом 15 днів з дня її складення через суд першої інстанції або безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. А. Гуденко