Справа № 487/383/22
Провадження № 2/487/1273/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2022 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Бобрової І.В., за участю секретаря Белорукової І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу № 487/383/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

25.01.2022 представник позивача адвокат Куценко Ю.О. звернувся до суду з позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частки з всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Вимоги позову обґрунтовував тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.10.2009 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки, ОСОБА_1 , в розмірі 1/4 частини з його заробітку (доходу) та до досягнення дитиною повноліття. Проте на сьогоднішній день, у позивача на утримані знаходяться троє неповнолітніх дітей та дружина, яка перебуває у декретній відпустці. У зв`язку з чим, вважає, що для забезпечення потреб усіх дітей доцільним є зменшити розмір аліментів до 1/6 частки від усіх доходів позивача.

Суд ухвалою від 01.02.2022 відкрив провадження та призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу у його відсутність та відсутність позивача, вимоги викладені в позовній заяві підтримав, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій зазначила, що, наразі, перебуває за кордоном та просила відкласти розгляд справи до моменту, коли вона повернеться в Україну.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, доходить до такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.04.2006.

Ленінський районний суд м. Миколаєва своїм рішенням від 20.10.2009 (справа № 2-4482/09) стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.05.2009 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до копії довідки про доходи від 18.11.2021 № _2/11 ОСОБА_3 з 06.07.2021 працює у ТОВ «ВАСТ Компани» та обіймає посаду техніка-електрика. Загальна сума доходу за період з 06.07.2021 по 31.10.2021 без урахування аліментів становить двадцять три тисячі п`ятсот шістдесят вісім гривень 18 коп.

Разом з тим судом встановлено, що у позивача, окрім доньки ОСОБА_4 , народилися ще двоє дітей, а саме: донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

Крім того ОСОБА_3 перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 30.03.2021 Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та дружина, наразі, перебуває у декретній відпустці та зі слів позивача знаходиться на його утриманні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що при розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки народилися двоє дітей від інших шлюбів, яких він утримує, крім того на його утриманні перебуває дружина, оскільки знаходиться у декретній відпустці.

Однак суд вважає такі доводи ОСОБА_3 неспроможними, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану народження другої та третьої дитини в іншому шлюбі не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 28.05.2021 у справі № 715/2073/20.

Отже, враховуючи вищезазначене суд дійшов до висновку, що обставини, на які посилається позивач, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішеннями суду розміру аліментів, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 10, 18, 23, 76, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 22.12.2022.

Головуючий суддя І. В. Боброва