Справа № 544/1356/21
Номер рядка звіту 59
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 грудня 2022 року м.Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н.В.,

за участю:

секретаря Киричевської В.М.,

представника позивача - адвоката Міщенка Ю.О.,

у відкритому судовому засіданні, у залі суду м.Пирятин, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пирятинської міської ради Полтавської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що в с. Меченки Пирятинського району проживала його рідня, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були рідним братом та сестрою його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За дядьком та тіткою доглядав рідний брат позивача - ОСОБА_5 , а тому коли померли ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) логічно було те, що спадщину повинен був прийняти брат. В цей період позивач вів активну трудову діяльність, яка пов`язана з постійними роз`їздами та відрядженнями, а тому коли брат повідомив, що має намір переоформити спадкові права на майно Титаренків позивач разом з молодшим братом ОСОБА_5 не заперечували проти такого оформлення, враховуючи, що брат ними опікувався. Під час приїзду додому та спілкування з братом позивач цікавився як йшли справи з оформленням спадщини, на що брат запевняв, що в нього все під контролем та він вже скоро все дооформить. 06.08.2010 ОСОБА_5 трагічно загинув. Після його смерті спадщину прийняла його дружина. В 2017 році позивач переніс інсульт та вже не міг більше працювати за станом здоров`я та отримав групу інвалідності з оформленням в 2018 році відповідної пенсії, а враховуючи, що частково позивачу паралізувало ліву сторону тулуба та мову в 2020 році позивач отримав довічну групу інвалідності. В 2020 році до позивача прийшла вдова його брата та принесла зібрані братом документи про смерть дядька та тітки, родинні документи, а також Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 182397. Також жінка брата пояснила, що її чоловік до своєї смерті займався переоформленням спадкових прав після ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , однак їй стало відомо на момент смерті останнього спадкові права до нього не перейшли і вона сама не може переоформити спадщину ОСОБА_6 , оскільки не є їх родичкою та не бажає цим займатися. Отже про те, що брат не оформив спадкові права після смерті ОСОБА_6 і останні не були переоформлені родиною брата дізнався лише в серпні 2020 року. Маючи поганий стан здоров`я позивач не зміг відразу приїхати до Пирятинського району для того, щоб потрапити до нотаріальної контори та сільської ради, також на заваді стали карантинні обмеження та віддаленість районів один від одного. Тож лише в травні 2021 року позивач зміг підписати договір зі своїм представником. У липні 2021 року позивач через свого представника звернувся до Пирятинської ДНК з заявою про намір прийняти спадщину після свого дядька ОСОБА_3 , проте йому було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Таким чином ввівши в оману позивача ОСОБА_5 позбавив можливості вступити в спадщину свого рідного брата. Істотні труднощі в отриманні інформації про спадщину пов`язані також із тим, що позивач не приїздив в с.Меченки Пирятинського району, а після смерті брата вважав, що все майно перейшло до сім`ї брата як до спадкоємців першої черги за законом. Ті обставини, що брат за життя нічого не зробив щодо оформлення спадщини позивач дізнався лише в серпні 2020 року зі слів вдови брата, яка повернула йому документи. З огляду на зазначене, представник позивача просить визначити позивачу ОСОБА_1 додатковий шестимісячний строк для подачі ним заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги, пояснив, що позивач є племінником ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Оформленням спадщини займався рідний брат позивача ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Представник позивач наголошував на тому, що причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини стало те, що у позивача не було відомостей про наявність неуспадкованої спадщини, він був переконаний, що спадщину оформив брат позивача, після смерті якого все спадкове майно повинно було перейти до дружини його померлого брата.

Представник відповідача Пирятинської міської ради Полтавської області у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, при розгляді справи поклався на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши надані по справі докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що на підставі розпорядження голови Пирятинської районної державної адміністрації № 373 від 20.11.2007 було видано Державний акт на право на земельну ділянку серії АЗ №182397, згідно якого власником земельної ділянки площею 3,1546 у межах згідно з планом, що розташована на території Сасинівської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:038:0013, є ОСОБА_3 (а.с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 11).

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 липня 2022 року встановлено факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 є рідним дядьком позивача по справі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 41-42). А отже згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, дані обставини не підлягають доказуванню.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом.

Згідно зі ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

26 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Пирятинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 .

Проте, як вбачається з листа завідувача Пирятинської Державної нотаріальної контори № 326/01-16 від 31.07.2021 ОСОБА_7 про видачу свідоцтва про право на спадщину, до Пирятинської ДНК будь-яких заяв щодо відкриття спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 не надходило, спадкова справа не відкривалася, відповідно зареєструвати заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину та оформити спадкове майно немає правових підстав. Крім цього при вивченні поданих ОСОБА_5 документів державним нотаріусом було встановлено, що у заявника відсутні документи родинних відносин зі спадкодавцем ОСОБА_3 , а тому відсутні підстави для винесення нотаріусом постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій (а.с. 47).

Позивач в позовній заяві та його представник в судовому засіданні вказують на те, що він пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки був впевнений, що спадщину оформив його рідний брат ОСОБА_5 , а після його смерті спадщину успадкувала його дружина. Про те, що спадщина, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_6 після смерті спадкодавця, ніким не прийнята та не успадкована він дізнався вже після спливу строку для прийняття спадщини в серпні 2020 року. Однак, маючи поганий стан здоров`я позивач не зміг приїхати до Пирятинського району, щоб потрапити до нотаріальної контори та сільської ради.

Свідок ОСОБА_8 дружина позивача в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 і ОСОБА_3 дядько і тітка її чоловіка по материній лінії, спадщина повинна була розподілена між племінниками. Спадщину оформляв брат її чоловіка - ОСОБА_5 . Чоловік дізнався, що спадщина після смерті його дядька ОСОБА_3 не оформлена лише у 2020 році. Втрьох обговорювали, що брат буде оформляти спадщину, чоловік від спадщини не відмовлявся.

Свідок ОСОБА_9 дружина померлого брата позивача, підтвердила, що документи віддала позивачу у 2020 році.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Отже, поважними причинами пропуску строку можна вважати, зокрема: тривалу хворобу спадкоємців; велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вище вказаних норм права суд зазначає, що не є поважною причиною те, що позивач не знав про те, що його брат не оформив спадщину. До такого висновку суд прийшов виходячи з того, що вказані причини не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Посилання позивача на поганий стан здоров`я, карантинні обмеження та віддаленність районів один від одного, через що він лише в травні 2021 року зміг підписати договір зі своїм представником, суд також не вважає поважними причинами, оскільки такі обставини виникли вже у 2018 році, тобто після спливу 9 років з дня відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Також суд зазначає, що про наявність спадкового майна позивачу було відомо ще на час відкриття спадщини, про що він зазначав у своєму позові, та у нього не було будь-яких перешкод та причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті дядька ОСОБА_3 . Крім того суд зауважує, що з дня відкриття спадщини до часу звернення позивача до суду сплинуло 12 років.

З урахуванням викладеного суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, тому у задоволенні позову слід відмовити з указаних підстав.

Керуючись ст.6-13, 76-81, 259, 263-265, 352 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Пирятинської міської ради Полтавської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку, передбаченому ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19.12.2022.

Суддя Н.В.Нагорна