13.06.2022 Єдиний унікальний номер 205/8578/21
Провадження № 2-сз/205/4/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2022 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання - Кривозуб О.С.,

розглянувши у судовому засіданні у м. Дніпрі заяву представника позивача ОСОБА_1 про повернення суми сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вищевказана позовна заява.

Представник позивача ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила повернути їй суму помилково сплаченого судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп., яка була сплачена нею при подачі до суду позовної заяви до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Представники позивача та відповідача надали до суду заяву в якій просили розглянути справу без їх участі, представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, а представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву та матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За приписами ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у розмірах, які залежать від найменування документа і дії, за яку справляється судовий збір, та платника судового збору.

Водночас, ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік підстав для повернення судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

В якості правової підстави для повернення судового збору представник позивача посилалася на вимоги ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», п. 3 якої зокрема, передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Отже, в цьому випадку йде мова про повернення помилково сплаченого судового збору.

Разом з тим, ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» повернення помилково сплаченого судового збору за ухвалою суду не передбачено.

Натомість процедура повернення судового збору як помилково зарахованого до державного бюджету відбувається згідно з Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013 року.

Цей Порядок розроблено зокрема на виконання статті 7 ЗУ «Про судовий збір» та визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (пункти 1, 2 Порядку).

Відповідно до п. 5 зазначеного Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили. У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби)) подання подається до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Таким чином, повернення помилково сплаченого судового збору здійснюється у відповідності до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 за відповідним поданням до органів Казначейства.

Таким чином, повернення помилково сплаченого судового збору здійснюється у відповідності до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 за відповідним поданням до органів Казначейства.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявником, у цьому випадку, обрано невірний спосіб повернення помилково сплаченого нею судового збору, а тому заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258-260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про повернення суми сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.П. Терещенко .