Справа № 444/3006/22
Провадження № 2/444/1003/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кобзар Любов Вікторівна про встановлення факту родинних відносин, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області про встановлення факту родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а він є відповідно її сином, а також те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , бабою, а вона, ОСОБА_1 відповідно є внукою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом 3 (трьох) місяців із дня набрання рішенням суду законної сили.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що своє дошлюбне прізвище ОСОБА_4 вона змінила внаслідок реєстрації шлюбу 03.10.2014 року з ОСОБА_6 .

Її батьком є ОСОБА_3 , матір`ю- ОСОБА_7 .

У свідоцтві про народження № НОМЕР_1 , стверджується про те, що її батько, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 та його батьками є ОСОБА_8 , матір`ю- ОСОБА_9 .

Однак, в свідоцтві про народження її батька, ОСОБА_3 , зроблено помилку щодо по батькові його матері, оскільки його матір`ю є ОСОБА_2 .

А тому виникає необхідність встановлення факту родинних відносин.

Факт родинних відносин, зокрема те, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 і відповідно є її, ОСОБА_1 , бабцею, на переконання позивача, підтверджується викладеним у свідоцтві про одруження серії НОМЕР_2 , копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії ААЕ № 060727, яке видане ОСОБА_10 , державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № I-27, копією свідоцтва про народження № НОМЕР_1 ОСОБА_3 , копією свідоцтва про її, ОСОБА_11 , народження.

Те, що правильним по батькові ОСОБА_4 , підтверджується також і державним актом на право приватної власності на землю серії ЛВ № 35, який виданий ОСОБА_12 .

Вказує, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

А тому після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно.

Позивач зазначає, що заповіт від імені ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради не посвідчувався, а тому спадкування після смерті ОСОБА_4 відбувається за законом.

ОСОБА_1 стверджує, що вважала, що її батько ОСОБА_3 як спадкоємець за законом першої черги прийняв спадщину після смерті своєї матері, а її бабці, ОСОБА_4 , оскільки раніше чула від бабці, що саме він має успадкувати належний її будинок, земельну ділянку.

ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ним заповіт не складався, відповідно спадкування після його смерті відбувається за законом.

Після смерті ОСОБА_3 їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом НСЕ 835247 після смерті ОСОБА_3 на автомашину марки ВАЗ 21072, легковий седан-В, 1986 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 , а також свідоцтво про право на спадщину за законом НСЕ 835246 після смерті ОСОБА_3 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

В той же час позивачу було роз`яснено, що ОСОБА_3 навіть фактично не прийняв та відповідно не оформив спадщини після смерті своєї матері, ОСОБА_4 , а тому нотаріусом було роз`яснено про необхідність звернення за прийняттям спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, тобто за останнім місцем проживання спадкодавця ОСОБА_4 .

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 , які б прийняли спадщину внаслідок подання заяви про прийняття такої немає, як і немає спадкоємців, які б прийняли спадщину внаслідок спільного проживання з нею на час смерті, оскільки ОСОБА_2 до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована та проживала одна в будинку АДРЕСА_2 .

Осіб, які б мали право на обов`язкову частку після її смерті та прийняли таку немає.

Звертаю увагу суду, що ОСОБА_2 померла у віці 75 років, її батьки, чоловік відповідно померли ще задовго до її смерті.

Позивач стверджує, що як спадкоємець за законом звернулася до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л. В. для спадкування майна після смерті бабці, ОСОБА_4 , однак їй було роз`яснено, що нею пропущено строк для прийняття спадщини та роз`яснено, що для оформлення спадщини їй необхідно звернутися до суду для продовження терміну прийняття спадщини.

Вважає, що в неї є поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , оскільки вона вважала, що так як за життя ОСОБА_4 нею обговорювалося, що від її імені складено заповіт на користь ОСОБА_3 , який, як вважала позивач, прийняв спадщину та оформив таку.

Однак, як виявилося вже після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заповіт не складався взагалі, водночас її батьком, який є сином ОСОБА_4 , не прийнято спадщини за законом після її смерті.

Крім цього просить врахувати, що на час смерті бабці, ОСОБА_4 , вона була малолітньою дитиною, оскільки досягнула лише 11 років, а тому не мала можливості особисто подати заяву про прийняття спадщини.

Тобто фактично про ситуацію із спадщиною бабці, ОСОБА_4 , вона дізналася після смерті свого батька, тобто після ІНФОРМАЦІЯ_3 вже при видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , оскільки як виявилося він не прийняв та не оформив такої після смерті своєї матері.

Вважає, що наведені нею обставини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними, а тому звертається в суд для захисту своїх прав як спадкоємця, як наслідок просить задовольнити її позовні вимоги.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 21.11.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 12.12.2022 року.

Витребувано від приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) належним чином завірені копії спадкових справ, які заведені після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На адресу суду приватним нотаріусом надано інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 70870671 від 09.12.2022 року, з якої вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилася.

В той же час із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 70870618 від 09.12.2022 року, вбачається, що після смерті ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , була заведена спадкова справа № 41 Жовківською державною нотаріальною конторою 18.02.1997 року.

Суд не вбачає необхідності витребовувати копію даної спадкової справи, зважаючи на отриману інформацію, а також беручи до уваги те, що предметом спору є визначення додаткового строку для прийняття спадщини саме після смерті ОСОБА_4 , а також зважаючи на те, що в матеріалах справи є копія свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_8 , виданого на ім`я ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача, Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак із Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Зазначили, що не заперечують проти позову, справу просять розглянути на розсуд суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кобзар Любов Вікторівна, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, від неї на адресу суду не надходило жодних клопотань, заяв.

Однак суд враховує, що неявка третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кобзар Любов Вікторівни, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що вона належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання.

А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності та без участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, зважаючи на те, що вона належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 у місті Львів, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_6 , який виданий Залізничним РВ ГУ ДМС України у Львівській області 14.11.2014 року.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 , яке видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 03.10.2014 року, вбачається, що своє дошлюбне прізвище ОСОБА_4 вона змінила внаслідок реєстрації шлюбу 03.10.2014 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції з ОСОБА_6 , про цього ж дня було складено відповідний актовий запис № 2772.

Тобто, дошлюбним прізвищем позивача було ОСОБА_4 .

З копії свідоцтва про народження позивача, яке видане відділом запису актів цивільного стану виконавчого комітету Львівської міської ради 17.02.1993 року вбачається, що її батьком є ОСОБА_3 , матір`ю- ОСОБА_7 .

Те, що батьки позивача, ОСОБА_3 та ОСОБА_14 перебували у зареєстрованому 28.12.1991 року шлюбі, підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 , яке видане 28.12.1991 року.

Викладеним у свідоцтві про народження № НОМЕР_1 стверджується про те, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 та його батьками є ОСОБА_8 , матір`ю- ОСОБА_9 .

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що в книзі реєстрації актів про смерть цього ж дня було зроблено запис за № 05 та що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 , яке видане Магерівською селищною радою Жовківського району Львівської області 26.01.1996 року.

Як стверджує позивач, в свідоцтві про народження її батька, ОСОБА_3 , зроблено помилку щодо по батькові його матері, оскільки його матір`ю є ОСОБА_2 , а тому виникає необхідність встановлення факту родинних відносин.

Відповідно до вимог п. 1, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пункти 1 і 3).

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Так як встановлення юридичного факту родинних відносин пов`язане із спадкуванням та можливим подальшим вирішенням спору про право, встановлення факту, що має юридичне значення може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб (спадкоємців), а тому суд вирішує питання встановлення факту родинних відносин саме в порядку позовного провадження.

Факт родинних відносин, зокрема те, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 і відповідно є позивача, ОСОБА_1 , бабцею підтверджується наступним.

Викладеним у свідоцтві про одруження серії НОМЕР_2 , яке видане повторно 26.12.1996 року, з якого вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_4 одружилися 10.02.1947 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження цього ж дня було зроблено запис за № 3. Прізвище після одруження чоловіка та дружини ОСОБА_4 .

При цьому суд констатує, що ОСОБА_16 та ОСОБА_17 є тотожними іменами та їх написання зумовлене особливостями українського правопису.

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії ААЕ № 060727, яке видане ОСОБА_10 , державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № I-27, вбачається, що спадкоємцем майна гр. ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , є його дружина ОСОБА_2 , що проживає в АДРЕСА_2 . Спадкове майно складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Те, що правильним по батькові ОСОБА_4 , підтверджується також і державним актом на право приватної власності на землю серії ЛВ № 35, який виданий ОСОБА_12 , яка проживає за адресою смт. Магерів, згідно якого їй на підставі рішення Магерівської селищної ради від 09.12.1996 року № 59 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,3341 гектарів у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території смт. Магерів. Землю передано для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення підсобного господарства.

Даний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 35, що підтверджується його копією.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 , яке видане Магерівською селищною радою 12.02.2004 року, вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі реєстрації актів про смерть 12.02.2004 року було зроблено запис за № 03.

Наведені вище обставини та докази повністю, на переконання суду, підтверджують факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є мамою ОСОБА_3 та відповідно ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є бабцею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

А тому у суду є всі підстави для встановлення зазначеного факту родинних відносин та захисту прав позивача.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

А тому після смерті ОСОБА_4 , відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на право власності на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_12 згідно державного акту на право приватної власності на землю та житловий будинок згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ААЕ № 060727, яке видане ОСОБА_10 , державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № I-27,

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

З довідки № 1065, яка видана виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області (Магерівський старостинський округ № 1) 06.10.2022 року, вбачається, що заповіт від імені ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради не посвідчувався.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

А тому суд констатує, що спадкування після смерті ОСОБА_4 відбувається за законом.

Як вбачається із позовної заяви, позивач зазначає, що вважала, що її батько, ОСОБА_3 як спадкоємець за законом першої черги прийняв спадщину після смерті своєї матері, а її бабці, ОСОБА_4 , оскільки раніше чула від бабці, що саме він має успадкувати належний її будинок, земельну ділянку.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено цього ж дня відповідний актовий запис № 1724, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 , яке видане Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 07.12.2021 року.

Враховуючи та аналізуючи представлені матеріали, ОСОБА_3 заповіт не складався, відповідно спадкування після його смерті відбувається за законом.

Внаслідок звернення позивача у Четверту львівську державну нотаріальну контору Львівської області після смерті ОСОБА_3 було зареєстровано спадкову справу № 138 за 2022 рік, позивачу як дочці, спадкоємцю першої черги, 26.10.2022 року державним нотаріусом Четвертої львівської державної нотаріальної контори Львівської області Мельник Г. Я. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом НСЕ 835247 після смерті ОСОБА_3 на автомашину марки ВАЗ 21072, легковий седан-В, 1986 року випуску, кузов № НОМЕР_3 , двигун № НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 .

Дане свідоцтво про право на спадщину зареєстроване в реєстрі за № 3-1817, що підтверджується копією такого, а також копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70427465 від 26.10.2022 року.

Крім того, 26.10.2022 року державним нотаріусом Четвертої львівської державної нотаріальної контори Львівської області Мельник Г. Я. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом НСЕ 835246 після смерті ОСОБА_3 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Дане свідоцтво про право на спадщину зареєстроване в реєстрі за № 3-1816, що підтверджується копією такого, а також копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70427398 від 26.10.2022 року.

За позивачем зареєстроване право власності на 1/2 частину даної квартири, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 313379533 від 26.10.2022 року.

В той же час, як стверджує позивач, їй було роз`яснено, що ОСОБА_3 навіть фактично не прийняв та відповідно не оформив спадщини після смерті своєї матері, ОСОБА_4 , а тому нотаріусом було роз`яснено про необхідність звернення за прийняттям спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, тобто за останнім місцем проживання спадкодавця ОСОБА_4 .

З матеріалів справи не вбачається інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 , які б прийняли спадщину внаслідок подання заяви про прийняття такої, оскільки як зазначено вище, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася.

Також і немає спадкоємців, які б прийняли спадщину внаслідок спільного проживання з нею на час смерті, оскільки, як вбачається із копії довідки № 1062, яка видана виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області (Магерівський старостинський округ № 1) 06.10.2022 року, ОСОБА_2 до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована та проживала одна в будинку АДРЕСА_2 .

Осіб, які б мали право на обов`язкову частку після її смерті та прийняли таку з матеріалів справи не вбачається та судом таких не встановлено.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_2 померла у віці 75 років.

Суд враховує, що дочка ОСОБА_4 , ОСОБА_18 , подала 17.10.2022 року заяву, у якій зазначила, що їй відомо про відкриття спадщини після смерті її матері, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

Даною заявою повідомила, що встановлений законом термін для прийняття спадщини нею пропущено. В суд для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини вона не зверталась, звертатися не буде, і на оформлення спадкових прав не претендує. Склад спадкового майна та правові наслідки даної заяви їй відомі.

Дана заява посвідчена та зареєстрована в реєстрі за № 2842 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Яремко Р. Є., що підтверджується копією такої.

Суд враховує, що позивач як спадкоємець за законом звернулася до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л. В. для спадкування майна після смерті бабці, ОСОБА_4 , якою було роз`яснено, що нею пропущено строк для прийняття спадщини.

Позивачем приватному нотаріусу було подано заяву за Вх. № 54/01-16 від 28.09.2022 року про надання їй відповіді про дії, які вона має вчинити для оформлення спадщини.

Приватним нотаріусом позивачу було надано відповідь за вих. № 48/01-16 від 28.09.2022 року, згідно якої нотаріусом роз`яснено, що для оформлення спадщини позивачу необхідно звернутися до суду для продовження терміну прийняття спадщини.

Ч. 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Як наслідок, зважаючи на те, що позивач не була зареєстрована з бабцею, ОСОБА_4 , на день її смерті, їй в шестимісячний строк після відкриття спадщини, тобто після смерті ОСОБА_4 , необхідно було звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, однак вона цього не зробила.

Ч. 1 ст. 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Як наслідок суд констатує, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини.

Водночас відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах: від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, яка є незмінною.

Відповідно до постанови Верховного Суду України № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналізуючи представлені докази та наведені позивачем обставини, що суд приходить до висновку, що в ОСОБА_1 є поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , оскільки вона вважала, що так як за життя ОСОБА_4 нею обговорювалося, що від її імені складено заповіт на користь батька позивача, ОСОБА_3 , який, як вважала позивач, прийняв спадщину та оформив таку.

Вже після смерті батька, ОСОБА_3 , позивач дізналася, що ОСОБА_4 заповіт не складався взагалі, водночас її батьком, який є сином ОСОБА_4 , не прийнято спадщини за законом після її смерті.

Крім цього суд враховує, що на час смерті бабці, ОСОБА_4 , позивач була малолітньою дитиною, оскільки досягнула лише 11 років, а тому не мала можливості особисто подати заяву про прийняття спадщини.

Тобто фактично про ситуацію із спадщиною бабці, ОСОБА_4 , позивач дізналася після смерті свого батька, тобто після ІНФОРМАЦІЯ_3 , вже при видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , оскільки як виявилося він не прийняв та не оформив такої після смерті своєї матері.

Також суд звертає увагу, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан продовжено, який триває і досі.

Також суд враховує, що крім позивача інших спадкоємців за законом першої черги, а також спадкоємців за законом інших черг, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 немає, а тому у разі неприйняття спадщини позивачем, така може бути визнана відумерлою.

Встановлені судом обставини пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є поважними, а тому право позивача підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтею 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 293, 315, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 1, ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а він є відповідно її сином, а також те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є бабою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 , а ОСОБА_1 відповідно є внукою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий Залізничним РВ ГУ ДМС України у Львівській області 14.11.2014 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_12 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом 3 (трьох) місяців із дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 12 грудня 2022 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.