Ухвала

08 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 642/5814/18

провадження № 61-12091ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу Національного банку України на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до Національного банку України, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду у розмірі 300 417, 38 грн, моральну шкоду у розмірі 100 000, 00 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду

від 02 листопада 2022 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Національного банку України на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану внаслідок пожежі та залиття, у розмірі 300 417, 38 грн та моральну шкоду у розмірі 20 000, 00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

02 грудня 2022 року Національний банк України подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 02 листопада 2022 рок і направити справу на новий розгляд.

Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначив неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 711/2292/16-ц,

від 04 серпня 2020 року у справі № 925/1478/16, від 23 вересня 2020 року

у справі № 329/382/19 (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також посилається на те, що суди не дослідили належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга Національного банку України на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, а також стосується питання права, яке має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

З урахуванням наведеного, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

У касаційній скарзі Національний банк України просить зупинити виконання рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року. Заявник вказує, що він не погоджується із сумою, яка підлягає стягненню на користь позивача, а також вказує на те, що у разі отримання виконавчого документу стягувачем, він буде мати право направити його до примусового виконання.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання).

Вирішуючи питання про зупинення виконання чи дії судового рішення,

суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повороту виконання у випадку можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи

чи обов`язки.

Доводи Національного банку України не свідчать про необхідність зупинення виконання рішення суду першої інстанції. Незгода заявника із сумою грошових котів, стягнутих оскаржуваним судовим рішенням, не є підставою для зупинення виконання рішення суду першої інстанції. Заявником також не надано доказів на підтвердження того, що позивачем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою Національного банку України на рішення Ленінського районного суду м. Харкова

від 11 грудня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду

від 02 листопада 2022 року.

Витребувати з Ленінського районного суду м. Харкова або з Полтавського апеляційного суду вищезазначену цивільну справу (№ 642/5814/18).

У задоволенні клопотання Національного банку України про зупинення виконання рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2020 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року відмовити.

Надіслати позивачу копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити йому право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до

26 грудня 2022 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович