Справа № 761/8778/21
Провадження № 2/761/940/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яницькій О.Л.

за участі:

представника позивача: Олійника О.С.

відповідача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищезазначена справа.

Представником відповідача було подано до суду заяву про залишення позову без розгляду, яка обґрунтована тим, що вказаний позов було подано особою, яка не належним чином підтвердила свої повноваження. На думку представника відповідача, ордер, що був доданий на підтвердження повноважень представника при поданні позовної заяви не відповідає вимогам Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів від 17 грудня 2012р. №36.

У судовому засіданні відповідач та його представник клопотання підтримали та просили його задовольнити, представник позивача заперечував проти вказаного клопотання, вважаючи його безпідставним. Решта учасників в судове засідання не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку.

Суд, заслухавши пояснення представників у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що подана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи вказана позовна заява, що надійшла до суду засобами поштового зв`язку, 02 березня 2021р. була підписана і подана представником позивача, адвокатом Олійником О.С. На підтвердження своїх повноважень адвокатом до позову було додано Свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю №553, Договір про надання правової допомоги №402/18 від 28 серпня 2018р., Ордер про надання правової допомоги №201869 від 28 серпня 2018р.

На час подання позову було чинним Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41.

Правовими позиціями Касаційного цивільного суду Верховного Суду, висловленими у постанові від 02 червня 2022р. у справі №2- 385/2009 визначено, що вказівка в ордері у графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» про те, що правова допомога надається у судах всіх інстанцій є достатнім та необхідним підтвердженням того, що адвокат уповноважений надавати правову допомогу клієнту та представляти його інтереси в будь-яких судах України а тому не вимагає уточнення/зазначення територіальної, інстанційної, предметної та суб`єктної юрисдикції судів.

Враховуючи суть спірних правовідносин, а також заслухавши думку учасників справи, суд вважає, що у задоволенні клопотання сторони відповідача слід відмовити, враховуючи, що окрім ордеру на вимогу ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» стороною позивача до позову було додано договір про надання правової допомоги, а посилання представника відповідача на невідповідність ордеру Положенню про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів від 17 грудня 2012р. №36 є безпідставними, оскільки на момент подачі позовної заяви вказане положення втратило чинність. При цьому судом враховані позиції Верховного Суду, висловлені у постанові від 02 червня 2022р. у справі №2- 385/2009.

Додатково суд зазначає, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відображеною у рішеннях від 04 грудня 1995р. у справі «Беллет проти Франції» та 13 січня 2000р. у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, позаяк доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Керуючись ст. ст. 257, 259, 261, 268, 353-355 ЦПК України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд, -

у х в а л и в:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 11 листопада 2022р.

Суддя: