Справа № 463/6299/18
Провадження № 2/463/753/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Мармаша В.Я.

при секретарі судових засідань - Заставній С.Л.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

третьої особи - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, зобов`язання до вчинення дій, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, який уточнила, та остаточно просила зобов`язати ОСОБА_2 привести її квартиру у відповідність до Технічного паспорту, демонтувавши унітаз, влаштований в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , яке розташовано над приміщенням кухні квартири АДРЕСА_2 , зобов`язати виконати ремонтні роботи на сходових клітках першого, другого та третього поверхів будинку АДРЕСА_3 в під`їзді № 2 з боку АДРЕСА_4 , а також на сходових клітках першого та другого поверхів центрального під`їзду будинку АДРЕСА_3 , та стягнути з останньої на її користь 154284 грн. відшкодування матеріальної шкоди та 20000 грн. відшкодування моральної шкоди, заподіяних їй внаслідок неодноразових випадків залиття її квартири АДРЕСА_2 . Позов мотивує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 08.06.2005, посвідченого приватним нотаріусом Кодлубай Н.П., вона є власником квартири АДРЕСА_2 . 24 серпня 2018 року сталося залиття квартири, власником якої є вона, а саме було залито житлову кімнату площею 21,8 кв.м. та кухню площею 15.6 кв.м. Відповідно до актів від 29.08.2018, складених з участю в.о. директора та майстрів виробничної дільниці ЛКП "Управитель, встановлено, що залиття квартир АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_3 та сходової клітки в будинку АДРЕСА_3 сталося внаслідок необережного користування внутрішньоквартирною розводкою холодного водопостачання у квартирі АДРЕСА_7 вищевказаного будинку та одночасно встановлено, що власником квартири АДРЕСА_7 встановлено унітаз на площі кухні. Власником квартири АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Внаслідок залиття квартири житлова площа позивача потребує проведення ремонтно-відновлювальних робіт. Висновком експертів комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 4525 Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 27.09.2018 було встановлено, що вартість відновлюваного ремонту квартири за адресою: АДРЕСА_2 становить 77142 грн. Одночасно, даним висновком було встановлено, що влаштування унітазу в приміщенні квартири АДРЕСА_7 , розташованої безпосередньо над кухнею квартири АДРЕСА_3 категорично забороняється і не відповідає діючим вимогам ДБН. 10 грудня 2018 року мало місце повторне залиття квартири АДРЕСА_2 . Вказане залиття відбулося з квартири АДРЕСА_7 , яка розташована поверхом вище над квартирою АДРЕСА_3 , тобто аналогічно, як і у випадку, що мав місце 24.08.2018. Попередньо позивачем були проведені ремонтно-відновлювальні роботи після залиття, яке сталося 24.08.2018, а тому повторне залиття завдало значних пошкоджень нещодавно завершеному ремонту в квартирі. Квартира АДРЕСА_2 перебуває в оренді відповідно до договору оренди квартири № 1808/2016 від 18 серпня 2016 року, й згідно умов договору орендодавець гарантує відсутність незастережених недоліків, які значно знижують цінність або можливість використання за цільовим призначенням квартири. Власник квартири АДРЕСА_1 недобросовісно ставиться до належного виконання обов`язків власника майна, та внаслідок халатного та самоправного використання системи внутрішньоквартирного водопостачання неодноразово завдавала шкоди всім мешканцям будинку, спричиняючи залиття квартир та допоміжних приміщень будинку, зокрема сходової клітки під`їзду. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних .стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна. Внаслідок халатного та самоправного використання системи внутрішньоквартирного водопостачання відповідачем позивачу завдано моральну шкоду. Так, залиттям квартири спричинено незручності у використанні власної квартири для належного проживання, постійна сирість, пліснява завдавали не лише побутових незручностей, а й призвели до стану постійної збентеженості, перебування у стані переживання, хвилювання, емоційному неспокої, і, як наслідок, призвело до об`єктивної неможливості продовжувати свій звичний спосіб і режим життя. Щодо заперечення відповідача проти відшкодування моральної шкоди, які ґрунтуються на тому, що ОСОБА_5 не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а тому не могла зазнати жодних незручностей матеріального характеру, то такі є безпідставними. Так, будучи власником квартири АДРЕСА_3 , позивач здійснила дорогий ремонт, використовуючи доброякісні матеріали, з метою подальшої передачі даного майна в оренду на відповідних умовах. Так, укладаючи договір оренди із ТзОВ «Фуджікура Аутомотів Україна Львів», в договорі зазначено відмінний стан квартири та досягнуто домовленості щодо щомісячної орендної плати в сумі 18699,58 грн. Через залиття квартири власник змушена була займатися оперативним пошуком кваліфікованих осіб і матеріалів для проведення якнайшвидшого відновлювального ремонту. Такі дії зумовлені тим, що знаходитися у квартирі зі слідами залиття було неможливо, й таке проживання є небезпечним для здоров`я людини. А в квартирі АДРЕСА_3 проживали люди, й ОСОБА_5 як її власник несла перед ними відповідальність за її належний технічний стан. Більше того, непридатний для постійного проживання стан квартири є підставою для відмови орендаря від договору оренди. Всі ці обставини підтверджують, що мало місце порушення звичного способу життя позивача, була загроза втрати орендаря та значного розміру доходу на невизначений час. Все це завдало ОСОБА_5 побутових переживань, хвилювань, емоційного неспокою, а відтак спричинили моральну шкоду. Належне грошове відшкодування такої моральної шкодипозивач оцінює у 20000 грн. Окрім приміщення квартири АДРЕСА_3 , внаслідок залиття 24 серпня 2018 року та 10 грудня 2018 року було пошкоджено також сходові клітки як центрального під`їзду будинку, так і під`їзду АДРЕСА_4 , які є місцями загального користування всіх мешканців будинку АДРЕСА_3 . По факту залиття її квартири та сходових кліток будинку 24.08.2018 за змістом акту ЛКП «Управитель» від 29.08.2018 зафіксовано залиття сходової клітки центрального під`їзду з боку АДРЕСА_3 з квартири АДРЕСА_7 . Актом ЛКП «Управитель» від 05.10.2018 встановлено залиття стін та сходових маршів в центральному під`їзді та під`їзді № 2: 1, 2 поверхів сходової клітки центрального під`їзду (з боку АДРЕСА_3 ) та на рівні 2 та 3 поверхів під`їзду АДРЕСА_4 , яке також відбулось з вини власника квартири АДРЕСА_7 . Відповідно до листа ЛКП «Управитель» від 08.10.2018 комісією ЛКП встановлено, що залиття сходової клітки сталось з вини ОСОБА_2 та саме на неї покладається зобов`язання з відшкодування шкоди. По факту залиття 10.12.2018, окрім її квартири, відповідачем також було повторно залито приміщення сходових кліток як центрального, так і під`їзду № 2, що підтверджується, зокрема, листом ЛКП «Управитель» від 08.01.2018, з якого вбачається, що у зв`язку з повторним залиттям проведено обстеження квартири АДРЕСА_3 та сходової клітки під`їзду АДРЕСА_8 та виявлено сліди затоплення, про що складено акт від 12.12.2018. При цьому під`їзд № 2 напередодні його залиття з вини відповідача був відремонтований силами ЛКП «Управитель» за кошти, що сплачували мешканці на утримання будинку, на підтвердження чого додаються докази про проведення ремонту під`їзду в 2017 році. Також актом ЛКП «Управитель» від 29.08.2018 було встановлено, що причиною залиття квартири позивача та сходових кліток було самовільне встановлення відповідачем на площі належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_7 унітазу з порушенням вимог ДБН. Наведене також підтверджується листом ЛКП «Управитель» від 08.10.2018, з якого вбачається, що ЛКП був встановлений факт самочинних дій відповідача з влаштування туалету, що не спростовується самою ОСОБА_2 . Візуально було очевидно, що вищеописане залиття відбулось не водою, а фекаліями, тобто відбувався витік з унітазу, всі наявні акти ЛКП зафіксували сліди залиття як плями жовто-коричневого кольору. Розташування слідів залиття також свідчить про місце встановлення унітазу в квартирі АДРЕСА_7 . Серед технічної документації, зокрема, проекту реконструкції квартир АДРЕСА_9 та АДРЕСА_1 , міститься технічний план квартири АДРЕСА_7 , що належить відповідачу. Відповідно до нього на площі квартири АДРЕСА_7 не передбачено унітазу, т.я. вказана квартира є частиною комунальної квартири АДРЕСА_7 та АДРЕСА_7 зі спільними вигодами. Також звертає увагу, що, зважаючи на масштаби проекту реконструкції, якою передбачено та виконано надбудову 3-х поверхів, відповідач мала можливість передбачити та провести також реконструкцію квартири АДРЕСА_7 , встановивши в ній відповідно до вимог ДБН додаткову вбиральню, однак вона цього не зробила. Отже, технічна документація доводить, що розташування кухні в нижчерозташованій на другому поверсі (по відношенню до квартири АДРЕСА_7 на третьому поверсі) квартири АДРЕСА_3 , а також визначення місця розташування вбиральні відповідно до вимог ДБН в квартирі АДРЕСА_10 а свідчить про незаконність дій відповідача з самовільного встановлення унітазу в приміщенні квартири АДРЕСА_7 , що і стало причиною неодноразового залиття квартири позивача та сходових кліток будинку, спричинивши майнову шкоду. Після повторного залиття квартири позивача та сходової клітки 10.12.2018 орендар квартири позивача ОСОБА_10 дозволив третій особі ОСОБА_4 сфотографувати самовільно встановлений у квартирі АДРЕСА_7 та його підключення до каналізації, фотографії чого додаються. З фотографій вбачається, що унітаз в квартирі відповідача приєднаний до каналізаційної труби діаметром 30 мм, що може забезпечити лише відвід води. В той час, як для відводу з унітазів передбачено труби та стояки, діаметром 100 мм. В даному випадку така труба та стояк в даному місці квартири відсутні і не передбачені, що й стало причиною залиття. Одночасно, на звернення в ЛКП «Управитель» позивачу надано копії поверхових планів будинку АДРЕСА_3 , з яких видно, де проходять каналізаційні мережі в квартирах АДРЕСА_5 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_7 . Каналізаційний стояк проходить через кухні квартир, до якого підключені мийки. Те ж саме зафіксовано та підтверджується актом ЛКП «Управитель» від 15.01.2019. Даний стояк є вертикальним, змінювати місце розташування стояка та його конфігурацію категорично заборонено. За змістом ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вказівки Верховного Суду України в Аналізі деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ за 2013 рік, позивачі вправі вимагати усунути існуючі перешкоди та зобов`язати відповідача утриматись від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод, зокрема шляхом демонтажу неправомірно влаштованого унітазу в приміщенні кухні в квартирі АДРЕСА_1 . Щодо долучених до позовної заяви актів, то, як вбачається з самих актів, такі були складені комісійно працівниками ЛКП "Управитель" ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ), в обох актах міститься практично однакова інформація, ці акти підписані особами, які входили в склад комісії та їх підписи завірено печаткою ЛКП Управитель", а сам факт того, що один складено рукописним текстом, а інший - друкованим, не може вважатися підставою їх недійсності. В обох актах вказано, що залиття сталося з причини необережного користування водопровідною системою в квартирі АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 . Водопровідна система (мережа) - це трубопроводи, відповідні споруди та устаткування для розподілу і подачі води. У квартиру водопровідна вода поступає по стояках. На невеликій висоті від підлоги роблять врізку з краном в стояк. Від нього починається квартирна водопровідна мережа, що включає в себе квартирний водомірний вузол та саму магістраль трубопроводів. Таким чином, зазначена в актах причина залиття є досить загальною і нечіткою, а тому важко зробити прив`язку до конкретної особи, адже не з`ясовано, чи це власник квартири спричинив таке порушення і передав квартиру в оренду з порушеннями чи сам орендар втрутився в водопровідну мережу, але однозначно можна стверджувати, що таке порушення мало місце в квартирі АДРЕСА_7 . В день, коли мало місце залиття 24.08.2018, при виїзді за викликом на місце працівники МП «Стихія» не мали можливості попасти в квартиру АДРЕСА_7 , так як в ній були відсутні будь-які особи. Власником квартири АДРЕСА_7 є ОСОБА_2 , яка й уповноважена здійснювати управління своїм майном та несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Оглядом квартири АДРЕСА_3 та квартири АДРЕСА_7 як працівниками ЛКП, так і експертами під час проведення експертних досліджень встановлено, що унітаз квартири АДРЕСА_7 встановлений над приміщенням кухні квартири АДРЕСА_3 . Приміщення, на яке посилається відповідач як «кладова» площею 0,6 м.кв., не існує з 2010 року, так як під час перепланування квартири було приєднано до кухні квартири АДРЕСА_3 . Разом із тим, технічна документація на квартиру відповідача доводить, що розташування кухні в нижчерозташованій квартирі АДРЕСА_3 , а також місцерозташування вбиральні в квартирі № «6-6-а» свідчать про незаконність дій відповідача з встановлення унітазу в приміщенні кухні належної їй квартири АДРЕСА_7 . Дійсно експертом встановлено, що унітаз, розташований в приміщенні квартири АДРЕСА_7 , підключений відповідачем ОСОБА_2 до внутрішньоквартирної каналізаційної мережі діаметром 50 мм через побутову каналізаційну установку системи Спрут, яка, в свою чергу, підключена до стояка розміром 100 мм. Однак відповідач упускає, що експертом також встановлено, що призначенням побутової каналізаційної установки системи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є перекачування стічної води з санвузлів, кухонь, пральних машин, душових кабін в тих випадках, коли вода самопливом не може відводитись в каналізацію, й у переліку технічних характеристик вказаної системи відсутня функція відводу в каналізацію відходів з унітазів.

Стороною відповідача подано до суду відзиви на позов та інші заяви по суті спору, в яких остання проти позову заперечила з підстав того, що в квартирі АДРЕСА_1 вона не проживає, та здає її в найм ОСОБА_14 , ОСОБА_10 за договором оренди. Згідно акту залиття квартири від 29.08.2018 причиною залиття квартири позивача було необережне користування водопровідною системою з боку мешканця, який проживав e квартирі АДРЕСА_7 , а не власника квартири ОСОБА_2 . Також позивач додав акт про залиття квартири від 29.08.2018, який суттєво відрізнявся від акту, який складався на місці обстеження. В даному акті згадується унітаз, який нібито незаконно нею встановлений. Акт, наданий позивачем, від 29.08.2018 не складався комісією, так як дійсний акт писавався нею від руки. Звідки взявся друкований текст акту відповідачу не відомо. Також до позовної заяви позивачем долучено довідку № 27 від 27 серпня 2018 року МП «Стихія» про те, що 24.08.2018 о 20 год. 24 хв. був здійснений виклик в аварійну службу Личаківського району про сильний витік води з квартири АДРЕСА_7 в нижню квартиру АДРЕСА_3 . Бригада аварійної служби МП «Стихія» повідомила, що мешканець квартири АДРЕСА_7 двері в квартиру не відкрив, причину затоплення встановити неможливо. З наведеного вбачається, що в її діях відсутня протиправна поведінка, причинний зв`язок між поведінкою та завданою шкодою, відсутня її вина у вчиненні залиття та завдання шкоди майну позивача. Аналізуючи обґрунтування позивача в частині відшкодування моральної шкоди, зазначила, що, як вбачається з позову, позивач має постійне місце проживання у АДРЕСА_11 . Тобто сам факт не проживання за адресою заподіяння майнової шкоди спростовує настання у позивача моральної шкоди з підстав зазначених у позовній заяві. Щодо твердження позивача, що нею незаконно встановлено унітаз над площею кухні, то, як вбачається з технічного паспорта квартири АДРЕСА_2 , приміщення 4-8 на плані є коридором. Саме над цим приміщенням було встановлено у її квартирі унітаз. Жодним чином цей унітаз не заходить на площу кухні позивача, а тому твердження про незаконність встановлення унітазу над площею кухні позивача не відповідає дійсності. У відповідності з новою редакцією ст.ст. 100, 152 ЖК України на виконання робіт з переобладнання і перепланування квартир (по влаштуванню або перенесенню перегородок), які не потребують втручання у несучі конструкції та інженерні системи загального користування, власники квартир не потребують отримання документів, дозволів на їх виконання, а після їх завершення не потребують отримання документів про введення в експлуатацію. Крім того, позивач просить зобов`язати її виконати ремонтні роботи на сходових клітках першого, другого та третього поверхів будинку на АДРЕСА_3 в під`їзді № 2 з боку АДРЕСА_4 , а також на сходових клітках першого та другого поверхів центрального під`їзду будинку АДРЕСА_3 , та зобов`язати її демонтувати унітаз, розташований в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , яке розташовано над приміщенням кухні квартири АДРЕСА_2 , та привести квартиру у відповідність до технічного паспорту. Будинок АДРЕСА_3 перебуває на балансі та обслуговуванні ЛКП «Управитель», у зв`язку з чим у ОСОБА_5 відсутні правові підстави звертатись з вимогою про зобов`язання її виконати ремонтні роботи на сходових клітках будинку на АДРЕСА_3 . Крім того, в даному будинку не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управління будинку не передано управляючій компанії. Тому ОСОБА_5 не є належним позивачем за цими вимогами. При цьому позивач раніше вже зверталася до Личаківського районного суду з позовною вимогою щодо проведення нею ремонту під`їзду вказаного будинку у справі № 463/5622/16-ц, в задоволенні якої було відмовлено за безпідставністю. Щодо акту від 05.10.2018, складеного комісією ЛКП «Управитель», то такий не може братися до уваги судом, оскільки при його складенні не були залучені ні мешканець квартири АДРЕСА_7 , ні власник цієї квартири. Крім того, акт складено 05.10.2018, й до якого саме факту залиття відноситься дане обстеження невідомо. Висновки зазначені в даному акті не можна прив`язувати до подій 24.08.2018, оскільки з часу складення вищевказаного акту минуло майже два місяці. Одночасно у вказаному акті не зазначено площа затоплення, які саме частини стін сходової клітки пошкоджені внаслідок затоплення. При цьому станом на сьогодні стіни сходової клітки відремонтовані мешканцем квартири АДРЕСА_7 , який наймає її квартиру. Тому відсутнім є предмет спору. Що стосується позовної вимоги про демонтаж унітазу, то предметом первісного позову є відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок затоплення, а не порушення законодавства з містобудування. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили, що затоплення відбулось з причин встановлення унітазу. Щодо акту ЛКП «Управитель» від 12.12.2018, то позивач не долучив до матеріалів справи самого звернення від 10.12.2018 та не надав доказів, що ЛКП «Управитель» зверталось до неї з проханням чи вимогою про надання доступу до її квартири. З приводу останнього висновку судової будівнльно-технічної експертизи зазначила, що експерт не повідомила її належним чином про дату та час проведення експертизи, що призвело до того, що її позбавили можливості оглянути об`єкт дослідження, а саме квартиру АДРЕСА_2 . Експертом не враховано, що в матеріалах справи відсутні відомості, що залиття мало місце 10.12.2018. На технічному паспорті від 1996 року на квартиру АДРЕСА_7 в приміщенні під літ. 6-3 була позначена ванна, й у 2016 році ванна з приміщення кухні під літ. 6-3 була перенесена в приміщення коридору під літ. 6-1 квартири АДРЕСА_7 , а в приміщенні комірки під літ. 6-2 був встановлений унітаз. Крім того, відповідно до п. 8.11 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» забороняється при реконструкції і капітальному ремонті розміщувати кухні і санвузли (ванні кімнати, туалети) над і під житловими кімнатами. Кухня квартири АДРЕСА_3 , над якою розміщена ванна кімната квартири АДРЕСА_7 , не є житловою кімнатою. Норми п. 28 ДБН В.2.2-15:2005 стосуються юридичних і фізичних осіб-суб`єктів підприємницької діяльності. Також матеріали цивільної справи не містять доказів будь-яких самовільних влаштувань у її квартирі АДРЕСА_7 . Експерт безпідставно вказує на порушення нею п. 20.2 ДБН В.2.5-64:2012, оскільки це суперечить змісту акту ЛКП «Управитель» від 15.01.2019. Встановлена експертом вартість відновлюваного ремонту квартири АДРЕСА_3 в розмірі 140033 грн. та вартість ремонтно-будівельних робіт для приведення квартири АДРЕСА_3 у попередній стан в розмірі 135875 грн. є значно завищеною, необгрунтованою, необ`єктивною, встановленою на користь позивача. Із врахуванням цих та інших доводів, зазначених у поданому до суду клопотанні, вважає висновок будівельно-технічної експертизи недопустимим доказом, що у сукупності з іншими доводами заяв відповідача по суті спору є підставою відмови у позові.

У судовому засіданні представник позивача та треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_6 позов підтримали з підстав зазначених у позовній заяві, уточненнях до неї, відповіді на відзив та інших заявах по суті спору, відповідач та її представник проти позову заперечили з підстав зазначених у відзивах, запереченні та та інших заявах по суті спору, інші треті особи в судове засідання не з`явились із невідомих причин. З врахуванням наявних у справі доказів суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності третіх осіб, що не з`явились.

Позовна заява надійшла до суду 30.10.2018. Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою суду від 23.11.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 22.01.2021 справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження цим складом суду. Всі наявні у справі докази надані сторонами або витребувані за їх клопотанням судом, у справі за ініціативою сторони позивача (остання експертиза за клопотанням обох сторін) було проведено три будівельно-технічні експертизи (висновок комісійної будівельно технічної експертизи Львівського НДІ судових експертиз № 4525 від 27.09.2018, висновок судового експерта Львівського НДІ судових експертиз Мелетича І.В. № 5703 від 02.09.2020, висновок судового експерта Грінько О.І. ТзОВ «Гал-світ» за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 463/6299/18 від 05.08.2022).

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08.06.2005, посвідченого приватним нотаріусом Кодлубай Н.П., є власником квартири АДРЕСА_2 . Власником квартири АДРЕСА_1 , розташованої поверхом вище, є відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та наявною в матеріалах справи копією поверхових планів будинку.

З актів комісії, складених з участю в.о. директора та майстрів виробничої дільниці ЛКП "Управитель, від 29.08.2018 вбачається, що 24 серпня 2018 року сталося залиття квартири, власником якої є позивач, а саме було залито житлову кімнату площею 21,8 кв.м. та кухню площею 15.6 кв.м. Комісією встановлено, що залиття квартир АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_3 та сходової клітки в будинку АДРЕСА_3 сталося внаслідок необережного користування внутрішньоквартирною розводкою холодного водопостачання у квартирі АДРЕСА_7 вищевказаного будинку та одночасно встановлено, що причиною залиття квартири позивача та сходових кліток було встановлення відповідачем на площі належної їй на праві власності квартири (в приміщенні кухні) № 6 унітазу.

Актом ЛКП «Управитель» від 05.10.2018 встановлено, що залиття 24.08.2018 стін та сходових маршів в центральному під`їзді та під`їзді № 2: 1, 2 поверхів сходової клітки центрального під`їзду (з боку АДРЕСА_3 ) та на рівні 2 та 3 поверхів під`їзду АДРЕСА_4 , відбулось з вини відповідача ОСОБА_2 як власника квартири АДРЕСА_7 . Відповідно до листа ЛКП «Управитель» від 08.10.2018 комісією ЛКП встановлено, що залиття сходової клітки сталось з вини ОСОБА_2 та саме на неї покладається зобов`язання з відшкодування шкоди.

Згідно з актом комісії ЛКП "Управитель від 12.12.2018 по факту залиття 10.12.2018 встановлено, що було поторно залито житлову кімнату площею 21,8 кв.м., кухню площею 15.6 кв.м. та коридор площею 13,4 кв.м. Окрім квартири позивача, з квартири відповідача було повторно залито приміщення сходових кліток як центрального, так і під`їзду № 2, що підтверджується, зокрема, листом ЛКП «Управитель» від 08.01.2018. Комісією встановлено, що залиття квартир АДРЕСА_3 та сходових кліток в будинку АДРЕСА_3 сталося з квартири АДРЕСА_7 вищевказаного будинку, власник якої ОСОБА_2 не надала доступу до своєї квартири та не була присутня при обстеженні квартири АДРЕСА_3 .

Із листа директора ЛКП «Управитель» від 08.01.2019 № 4 вбачається, що ЛКП «Управитель» на підставі звернення за фактом залиття 10.12.2018 квартири АДРЕСА_2 та прийняття мір до власниці квартири АДРЕСА_1 щодо незаконного встановлення унітазу в даній квартирі над кухнею квартири АДРЕСА_3 повідомило, що працівниками ЛКП «Упарвитель» неодноразо скеровувалися листи власниці квартири АДРЕСА_7 з проханням прибути в ЛКП чи за вказаною в листі адресою з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення. Але власник квартири АДРЕСА_7 згаданого будинку не реагувала на звернення ЛКП, документів, які б підтверджували факт правомірності влаштуванні туалету на площі коридору даної квартири в ЛКП представлено не було.

Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньо будинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акта встановлена в додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Чинним ЦПК України закріплено чотири критерії доказів, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності в сукупності яких суд враховує такий доказ на підтвердження чи спростування відповідної обставини справи.

Згідно з ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вказане положення законодавства кореспондується із законодавчо закріпленим в ч. 1 вказаної статті обов`язком кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи представлені стороною позивача акти на предмет їх належності та допустимості, суд виходить із того, що такі складені у відповідності до вимог пункту 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, та відповідає формі акта, встановленій в додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. В такому акті зазначено особу, внслідок дій (бездіяльності) якої здійснено залиття (власник квартири АДРЕСА_7 ), та квартиру, яку залито, причини залиття, а саме необережне користування внутрішньою квартирною розводкою холодного водопостачання у квартирі АДРЕСА_7 та встановлення відповідачем на площі належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_7 унітазу.

Крім того, судом враховується та обставина, що надані акти є лише одним із доказів, однак не єдиним, що підтверджують факт залиття квартири позивача та її причину внаслідок недбалості відповідача як власника квартири АДРЕСА_1 , й підтверджуються також долученими сторонами фотографіями з місця залиття та з квартири відповідача, іншими доказами, в тому числі висновком трьох судових експертиз (висновок комісійної будівельно технічної експертизи Львівського НДІ судових експертиз № 4525 від 27.09.2018, висновок судового експерта Львівського НДІ судових експертиз Мелетича І.В. № 5703 від 02.09.2020, висновок судового експерта Грінько О.І. ТзОВ «Гал-світ» за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 463/6299/18 від 05.08.2022).

Згідно з висновком експерта № 463/6299/18 від 05.08.2022 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи встановлено, що причинами залиття квартири АДРЕСА_3 та сходової клітки № XXVII будинку АДРЕСА_3 , а також замокання огороджуючих конструкцій квартири АДРЕСА_1 є необережне користування внутрішньоквартирною розводкою холодного водопостачання в квартирі АДРЕСА_7 (див. результати огляду та Акт ЛКП «Управитель» від 29.08.2018), а також незадовільне функціонування самовільно влаштованої каналізаційної системи з ванною, 2 умивальниками та унітазом над приміщенням кухні квартири АДРЕСА_3 з порушенням п. 2.28 ДБН В.2.2-15-2005; п. 18.8 примітка 2, п. 20.2, п. 21.17 ДБН В.2.5-64:2012, на що вказують значні пошкодження сходової клітки № XXVII будинку АДРЕСА_3 біля самовільно влаштованого унітазу та місця влаштування труб для каналізаційних стоків (див. дослідження); причиною залиття квартири АДРЕСА_2 10.12.2018 року є незадовільне функціонування самовільно влаштованої каналізаційної системи з ванною, 2 умивальниками та унітазом над приміщенням кухні квартири АДРЕСА_3 з порушенням п. 2.28 ДБН В.2.2-15-2005: п.18.8 примітка 2, п.20.2, п.21.17 ДБН В.2.5-64:2012, на що вказують значні пошкодження сходової клітки № XXVII будинку АДРЕСА_3 біля самовільно влаштованого унітазу та місця влаштування труб для каналізаційних стоків (див. дослідження). Подібні висновки в частині визначення причин залиття квартири позивача викладені в двох інших висновках судових експертиз.

Щодо посилання сторони відповідача на неналежність відповідача, то суд вважає такі доводи хибними та недоведеними, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів щодо спричинення матеріальної шкоди позивачу діями інших осіб. А тому в силу вимог ст. 319 ЦК України, ст. 151 ЖК УРСР, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ч. 1 ст. 1166 ЦК України саме власник квартири, будучи зобов`язаним утримувати дане майно, у тому числі інженерно-технічне обладнання, у належному стані і своєчасно усувати недоліки у його роботі, зобов`язаний відшкодувати майнову та моральну шкоду, спричинену позивачу пошкодженням її майна.

Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Позивач як власник квартири АДРЕСА_2 , враховуючи неодноразовість випадків її залиття внаслідок дій відповідача та встановлену причину такого залиття, а саме незадовільне функціонування самовільно влаштованої каналізаційної системи з ванною, 2 умивальниками та унітазом над приміщенням кухні квартири АДРЕСА_3 з порушенням п. 2.28 ДБН В.2.2-15-2005; п. 18.8 примітка 2, п. 20.2, п. 21.17 ДБН В.2.5-64:2012, вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання належним їй майном, в тому числі у спосіб, заявлений у позовній заяві, шляхом зобов`язання відповідача демонтувати унітаз, влаштований в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , який розташований над приміщенням кухні квартири АДРЕСА_2 . Доводи сторони відповідача, що ДБН В.2.2-15:2005 стосуються виключно юридичних і фізичних осіб-суб`єктів підприємницької діяльності є надуманими, оскільки у ньому лише зазначається, що такі норми і правила є обов`язковими для юридичних і фізичних осіб-суб`єктів підприємницької діяльності як забудовників житлових будинків із відповідною поверховістю.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача виконати ремонтні роботи на сходових клітках першого, другого та третього поверхів будинку АДРЕСА_3 в під`їзді № 2 з боку АДРЕСА_4 , а також на сходових клітках першого та другого поверхів центрального під`їзду будинку АДРЕСА_3 , то тут суд погоджується із доводами сторони відповідача, що позивачем не доведено підстав для звернення із відповідним позовом в інтересах обслуговуючої організації ЛКП «Управитель» чи його правонаступника у спірних правовідносинах, який провів (чи проводить) ремонтні роботи за фактом залиття допоміжних приміщень будинку АДРЕСА_3 , нею не долучено жодних доказів щодо вартості таких робіт, їх обсягу та розміру спричиненої майнової шкоди. Крім того, стороною відповідача надано докази проведення мешканцем квартир АДРЕСА_7 клаптикового забілення стіни сходової клітки в місцях затоплення, що підтверджується актом ЛКП «Управитель» від 03.04.2019.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту, пошкоджених внаслідок залиття приміщень квартири АДРЕСА_2 , у справі було проведено три будівельно-технічні експертизи. У цій частині судом враховуються висновки останньої будівельно-технічної експертизи, проведеної за клопотанням обох сторін, оскільки у ній наводяться дані щодо вартості матеріалів та необхідних відновлювальних робіт, які є максимально наближеними до часу постановлення рішення судом.

У відповідності до висновку експерта № 463/6299/18 від 05.08.2022 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_2 становить 140033 грн.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи наявні в матеріалах справи висновки експертів на предмет належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємного зв`язку з іншими доказами у справі, суд, керуючись принципом, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, вважає, що при прийнятті рішення в частині визначення вартості відновлювального ремонту слід враховувати висновок судового експерта № 463/6299/18 від 05.08.2022 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи за клопотанням обох сторін, оскільки в такому чітко надано відповіді на усі питання експертизи, що стосуються суті справи, які свою детальну розшифровку отримали в дослідницькій частині висновку. Крім того, експертом було оглянуто та проведено дослідження обох квартир сторін АДРЕСА_3 та АДРЕСА_7 , дослідження проведено у строк максимально наближений до дати постановлення рішення судом, а тому висновок щодо вартості відновлювального ремонту квартири позивача ґрунтується на актуальних цінах щодо вартості та обсягу таких робіт. Крім того, з метою усунення сумнівів і протиріч за наявності трьох висновків судової експертизи відповідач була не позбавлена можливості надати аналогічний висновок, складений на її замовлення, однак таке клопотання нею не заявлялось.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на те, що судом встановлено вину відповідача у залитті квартири позивача, то з неї слід стягнути заподіяну залиттям шкоду (вартість відновлювального ремонту) в розмірі встановленому висновком експерта № 463/6299/18 від 05.08.2022 140033 грн.

Щодо відшкодування моральної шкоди, завданої позивачеві, то статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 року № 4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Позивач, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 20000 грн., виходила з того, що внаслідок залиття її квартири їй було завдано чималих страждань та переживань, що призвело до погіршення її психологічного стану, постійної нервової та психологічної напруги. За таких обставин, суд із врахуванням характеру і тривалості страждань позивача, враховуючи зокрема, тривалий час, який минув з часу порушення її прав до моменту поновлення таких, враховуючи вимоги розумності та справедливості, зокрема, встановлений судом розмір матеріальної шкоди, який значно перевищує заявлений позивачем розмір грошового відшкодування моральної шкоди, приходить до висновку, що позов в частині стягнення з відповідача відшкодування моральної шкоди слід задовольнити, та стягнути з відповідача на користь позивача 20000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, позов ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню. Інші, наведені сторонами у заявах по суті спору доводи, не спростовують викладених вище висновків суду, а тому не можуть бути враховані при постановленні рішення судом.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. На користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн., сплачений за вимогу немайнового зхарактеру про відшкодування моральної шкоди, яка задоволена судом, 768,40 грн. судового збору за одну, яка задоволена, з двох вимог нейманового характеру, заявлені у заяві про збільшення позовних вимог, а також 1400,28 грн. судового збору за вимогу майнового характеру, яка задоволена на 90,76% (від ціни позову у цій частині 154284 грн.). Також у відповідній частці (90,76 %) підлягають стягненню витрати на проведення судових експертиз: 3432 грн. за проведення комісійної будівельно-технічної експертизи Львівського НДІ судових експертиз № 4525 від 27.09.2018 та 3769 грн. за проведення будівельно-технічної експертизи Львівського НДІ судових експертиз № 5703 від 02.09.2020, що становить 6851 грн. Документів щодо вартості будівельно-технічної експертизи № 463/6299/18 від 05.08.2022 позивачем не надано суду, а тому така не враховується при розподілі судових витрат. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 9725,32 грн. судових витрат у справі.

Виходячи із вищенаведеного та керуючись ст.ст. 12-13, 137, 259, 265 ЦПК України, ст.ст. 16, 23, 317, 319, 382, 391, 1166, 1167 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 демонтувати унітаз, влаштований в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , яке розташовано над приміщенням кухні квартири АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 140033 грн. відшкодування матеріальної шкоди та 20000 грн. відшкодування моральної шкоди.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 9725,32 грн. судових витрат у справі.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суді складено і підписано 23.11.2022.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_5 , реєстраційний номер: АДРЕСА_12 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер: АДРЕСА_13 ;

Третя особа: ОСОБА_4 , реєстраційний номер: АДРЕСА_14 ;

Третя особа: ОСОБА_6 , реєстраційний номер: НОМЕР_1 , АДРЕСА_15 ;

Третя особа: ОСОБА_8 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , АДРЕСА_16 ;

Третя особа: ОСОБА_7 , реєстраційний номер: АДРЕСА_17 ;

Третя особа: ОСОБА_9 , реєстраційний номер: АДРЕСА_18 .

Суддя Мармаш В. Я.