Справа № 361/4763/20
Провадження № 2/361/315/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2022 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом Колективного сільськогосподарського підприємства «Красилівське» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Квіти-Сервіс» про витребування нерухомого майна,

у с т а н о в и в:

КСП "Красилівське" звернулось з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ТОВ «Квіти-Сервіс» про витребування нерухомого майна.

Позивач зазначав, що ліквідаційною комісією КСП «Красилівське» під час вживання заходів спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна підприємства виявлено, що на підставі договору міни від 23.09.2016 р. № 1553 земельна ділянка з кадастровим номером :04:006:0010 (власником якої було КСП «Красилівське» відповідно до постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2012 р. у справі №18/539-07), яка належала КСП «Красилівське» в супереч дії мараторію на відчуження та продаж земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, перейшла у власність ОСОБА_1 .

В подальшому земельна ділянка з кадастровим номером :04:006:0010, 03.04.2020 р. була поділена на 8 земельних ділянок з кадастровими номерами: :04:006:0034, :04:006:0033, :04:006:0032, :04:006:0031, :04:006:0030, :04:006:0029, :04:006:0028, :04:006:0027.

З цих підстав позивач змушений звернутись до суду, та просить суд витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на його користь (КСП «Красилівське») об`єкти нерухомого майна, а саме: земельної ділянки :04:006:0034, площею 1,4213 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212; земельної ділянки з кадастровим номером :04:006:0033, площею 1,3526 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, земельної ділянки з кадастровим номером; :04:006:0032, площею 1,3384 га реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212; земельної ділянки з кадастровим номером :04:006:0031, площею 1,1269 га реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212; земельної ділянки з кадастровим номером :04:006:0030, площею 0,9716 га реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212; земельної ділянки з кадастровим номером :04:006:0029, площею 0,9609 га реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212; земельної ділянки з кадастровим номером :04:006:0028, площею 0,5644 га реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212; земельної ділянки з кадастровим номером :04:006:0027, площею 0,3153 га реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212.

В судове засідання представник КСП «Красилівське» адвокат Глущенко Є.М. не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов, надав до суду відповідь на відзив в якому зазначав, що рішенням Господарського суду Київської області від 13.11.2007 р. у справі №18/539-07 задоволено позов та визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Квіти-Сервіс» право власності на земельну ділянку загальною площею 9,2793 га, кадастровий номер :04:006:0003, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі вказаного рішення ТОВ «Квіти-Сервіс» видано державні акти на право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:006:0010, :04:006:0011, у зв`язку з тим, що відповідно до даних з Держгеокадастру у Київській області земельні ділянки з кадастровими номерами :04:006:0010, :04:006:0011 були сформовані в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером :04:006:0003.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2012 р. рішення Господарського суду Київської області від 13.11.2007 р. по справі №18/539-07 скасовано повністю та прийнято нове рішення суду, яким в позові ТОВ «Квіти-Сервіс» до КСП «Красилівське» про визнання права власності на земельні ділянки відмовлено.

Таким чином, з моменту набрання законної сили постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2012 р. у справі №18/539-07 підстава набуття ТОВ «Квіти-Сервіс» право власності на землю, яка належала КСП «Красилівське» скасована, а отже ТОВ «Квіти-Сервіс» втратило будь-які права володіння, користування та розпорядження земельними ділянками з кадастровими номерами :04:006:0010, :04:006:0011.

Разом з тим, позивач зазначає, що земельна ділянка загальною площею 9,2793 га, кадастровий номер :04:006:0003 входить до складу земель колективної власності КСП «Красилівське» на підставі Державного акту на право колективної власності на землю від 25.04.1996, виданого Красилівською сільською радою народних депутатів Броварського району Київської області відповідно до рішення Калинівської сільської Ради народних депутатів від 25.12.1995 року №7, відповідно до якого КСП «Красилівське» передано у колективну власність 495,64 гектарів землі.

З даних Публічної кадастрової карти України та Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що земельну ділянку з кадастровим номером :04:006:0010 на підставі договору міни від 23.09.2016 передано у власність ОСОБА_1 .

Водночас, за твердженнями позивача 03.04.2020 земельна ділянка з кадастровим номером :04:006:0010 була поділена на 8 земельних ділянок з кадастровими номерами :04:006:0034, :04:006:0033, :04:006:0032, :04:006:0031, :04:006:0030, :04:006:0029, :04:006:0028, :04:006:0027, у зв`язку з чим, 03.04.2020 р. ОСОБА_1 є власником земельних ділянок з кадастровими номерами :04:006:0034, :04:006:0033, :04:006:0032, :04:006:0031, :04:006:0030, :04:006:0029, :04:006:0028, :04:006:0027.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Безштанько С.М. не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, також надав до суду відзив в якому заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позову мотивуючи тим, що КСП «Красилівське» не належна сторона у справі, оскільки земельна ділянка, про яку заявляють у позовній заяві йому не належить, позаяк останній володіє землями як на праві колективної власності так і на праві постійного користування. Згідно Державного акту на праві постійного користування землею, КСП «Красилівське» № ІІ-КВ №001575 від 25.04.1996 надається у постійне користування 60,40 га, Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею №5.

Рішенням №103 від 25.12.2001 року Калинівської сільської ради Броварського району Київської області «Про переднє погодження місця розташування», сільська рада вирішила надати дозвіл ЗАТ «Комгрі» на попереднє погодження місця розташування земельної ділянки на якій знаходиться комплекс теплиць з приміщеннями виробничого призначення загальною площею 9,06 га, з них теплицями 5,5 га, в селі Димитрово для використання її без зміни цільового призначення.

Рішенням №60 від 26.09.2002 року Калинівської селищної ради Броварського району Київської області «Про погодження місця розміщення земельної ділянки під тепличним комплексом ЗАТ «Комгрі», Калинівська селищна рада вирішила надати дозвіл ЗАТ «Комгрі» на погодження місця розміщення земельної ділянки, на якій знаходиться комплекс теплиць з приміщеннями виробничого призначення загальною площею 9,06 га, з них теплицями 5,5 га, в селі Димитрово для використання її без зміни цільового призначення.

Також зазначає, що в подальшому Калинівська селищна рада Броварського району Київської області (як орендодавець та власник землі передало в оренду на 49 років ЗАТ «Комгрі» земельну ділянку площею 9,2793 гектара згідно договору оренди земельної ділянки від 10.09.2003 №5639. Потім, ЗАТ «Комгрі» просило Калинівську селищну раду розірвати договір оренди у зв`язку з продажем комплексу плівкових теплиць ТОВ «Квіти-Сервіс».

З огляду на вищезазначене зазначає, що розпорядником та власником земельної ділянки про яку заявляє позивач є Калинівська селищна рада Броварського району Київської області, водночас, КСП «Красилівське» ніколи не набувало право власності на дану земельну ділянку, що додатково підтверджується висновком Постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2012 у справі №18/539-07.

До того ж зазначав, що Господарський суд Київської області від 22.12.2020 р. у справі №911/2351/20 прийшов до висновку відмовити КСП «Красилівське» у задоволенні позову по аналогічному провадженню з витребування земельних ділянок :04:006:0025 площею 0,9261 га та :04:006:0026 площею 0,084 га з чужого незаконного володіння.

Вищезазначене рішення залишилося без змін, згідно Постанови Північного апеляційного господарського суду № 911/2351/20 від 23.06.2021 р.

Правовідносини, що склались між сторонами регулюються положеннями Цивільного кодексу та Земельного кодексу України.

В судове засідання представник третьої особи ТОВ «Квіти-Сервіс» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, повно та всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановивши обставини справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що для встановлення наявності правових підстав для захисту порушеного права, за яким звертається позивач до суду суд, в першу чергу, повинен перевірити та констатувати наявність відповідного права у позивача.

Так, як на підставу свого права на спірні земельні ділянки КСП «Красилівське» посилається на державний акт на право колективної власності на землю від 25.04.1996, виданого Калинівською сільською радою народних депутатів від 25.12.1995 року №7 відповідно до якого позивачу (на той час Колективному сільськогосподарському підприємству «Красилівське») передано у колективну власність 60,40 гектарів землі в межах згідно з планом, в які, на думку позивача, входила спірна земельна ділянка площею 9,2793 га з кадастровим номером :04:006:0003.

З листа Головного управління держгеокадастру у Київській області №29-10-0.222-7306/2-20 від 12.06.2020 вбачається, що земельна ділянка :04:006:0003 поділена на земельні ділянки з кадастровими номерами: :04:006:0010, :04:006:0011 та :04:006:0019.

В той же час, з вказаного листа Держгеокадастру прослідковується, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :04:006:0010 поділена на земельні ділянки :04:006:0034, :04:006:0033, :04:006:0032, :04:006:0031, :04:006:0030, :04:006:0029, :04:006:0028, :04:006:0027.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Дрежавного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна № 207917736 від 30.04.2020 р. земельні ділянки з кадастровими номерами на даний час :04:006:0034, :04:006:0033, :04:006:0032, :04:006:0031, :04:006:0030, :04:006:0029, :04:006:0028, :04:006:0027 належать на праві приватної власності ОСОБА_1 реєстраційні номери об?єктів 212; 212; 212; 212; 212; 212; 212; 212 відповідно.

Отже, підставою свого права, та відповідно права на витребування спірних земельних ділянок позивач посилається, на вказаний вище державний акт на право колективної власності на землю від 25.04.1996 р.

Водночас, вбачається, що відповідно до Рішення Калинівської селищної ради № 103 від 25.12.2001 р. надано дозвіл ЗАТ «Комгрі» на попереднє погодження місця розташування земельної ділянки, на якій знаходиться комплекс теплиць з приміщеннями виробничого призначення в селі Димитрово для використання її без зміни цільового призначення.

До того ж Рішенням Калинівської селищної ради Броварського району Київської області № 60 від 26.09.2002 р. ЗАТ «Комгрі» надано дозвіл на погодження місця розміщення земельної ділянки, на якій знаходиться комплекс теплиць з приміщеннями виробничого призначення в с. Димитрово, для використання її без зміни його цільового призначення.

Рішенням Калинівської селищної ради № 162-ХХІУ від 01.08.2003 р. затверджено технічну документацію з укладення договору оренди земельної ділянки загальною площею 9,2793 гектар та передано вказану земельну ділянку в оренду терміном на 49 років ЗАТ «Комгрі» з укладенням договору оренди землі.

Крім того, в матеріалах справи наявний Договір оренди (далі Договір), укладений між Калинівською селищною Радою (орендодавець) та Закритим акціонерним товариством «Комгрі» (орендар) від 10.09.2003 р. посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу В.Г. Базир, зареєстрований у реєстрі за № 5639, відповідно до п. 1.1.1. якого, орендодавець передає, а орендар приймає у довгострокове користування земельну ділянку загальною площею 9,2793 гектара, шо надається в оренду і знаходиться в межах села Дімітрово в адмінмежах Калинівської селищної Ради, Броварського району, Київської області.

Відповідно до п. 1.2.1 Договору земельна ділянка надається орендодавцем в оренду орендарю відповідно до рішення № 162-ХХІV дев?ятої сесії Калинівської селищної ради ХХІV скликання від 01.08.2003 р. під розміщення тепличного комплексу в с. Дмитрово для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з проектом відведення земельної ділянки, що є невід?ємною частиною цього Договору.

Термін дії цього Договору 49 (сорок дев`ять) з підписання цього Договору (п. 2.1. Договору). Земельна ділянка, вказана у п. 1.1.1. цього договору передається в оренду під розміщення тепличного комплексу та ведення товарного сільськогосподарського виробництва без зміни цільового призначення земельної ділянки.

Водночас, згідно матеріалів справи, а саме, з витягу Державного реєстру правочинів № 766821 від 10.03.2005 р. вбачається, що ЗАТ «Комгрі» 10.03.2005 р. відчужило комплекс за адресою: АДРЕСА_1 , ТОВ «Квіти сервіс».

23.09.2016 р. Між ТОВ «Квіти-Сервіс» та ОСОБА_1 було укладено договір міни № 1003, що посвідчений нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., на підставі якого ОСОБА_1 став власником земельної ділянки площею 8,0515 га, кадастровий номер :04:006:0010, яка є частиною земельної ділянки загальною площею 9,2793 гектар, що була надана Рішенням Калинівської сільської ради №162-ХХІУ від 01.08.2003 р. в оренду терміном на 49 років ЗАТ «Комгрі» та знаходилась під комплексом теплиць, які в подальшому були набуті у власність ТОВ «Квіти-Сервіс».

Тому, з наведеного вбачається, що передача Калинівською селищною радою у довгострокове користування спірної земельної ділянки ЗАТ «Комгрі» є свідченням того, що на момент такої передачі власником та, відповідно, розпорядником вказаних земель була саме Калинівська селищна рада.

Вказані обставини додатково частково знаходять своє підтвердження у Постанові Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2012 р. у справі № 18/539-07 за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 13.11.2007 р. по справі № 18/539-07.

У вказаній Постанові суд, зокрема, наголосив на тому, що у даному випадку позивачем невірно було визначено відповідача КСП «Красилівське», оскільки останнє виходячи з суті позову не може бути відповідачем у даній справі так як Законом України від 19.12.2006 р. № 490-V встановлено мораторій на відчуження та продаж земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва до 01.01.2008 р.

Разом з тим судом апеляційної інстанції також зазначено про те, що майно позивача знаходиться в межах населеного пункту с. Димитрово, Калинівської селищної ради Броварського району. Відповідно до п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України уповноваженим органом в даному випадку є Калинівська селищна рада Броварського району.

Крім того, апеляційний суд зауважив, що відповідно до постанови Верховної ради УРСР «Про земельну реформу» на органи місцевого самоврядування покладені функції щодо участі в організації проведення земельної реформи, та відповідно до п. 12 перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради. Тобто, даний спір щодо права позивача, як власника об`єктів нерухомого майна, на земельну ділянку, на якій розташовані зазначені об`єкти, необхідно вирішувати за участю Калинівської селищної ради.

За приписами ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, у зв`язку з тим, що постанова Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2012 р. у справі № 18/539-07 є такою, що набрала законної сили, суд вважає за можливе спиратись на преюдиційні аспекти викладені в даній Постанові та утриматись від повторного встановлення викладених вище обставин.

Суд додатково акцентує увагу на тому, що з наявної в матеріалах справи копії «Технічної документації з укладення договору оренди земельної ділянки закритому акціонерному товариству «Комгрі» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Димитрово в межах Калинівської селищної ради Броварського району Київської області» від 2003 року вбачається, що КСП «Красилівське», в особі голови Ліквідаційної комісії О.А. Носач, листом № 11 від 11.07.2003 р. реалізувало своє право як постійного землекористувача на відмову від частини земельної ділянки площею 9,2793 га на користь Закритого акціонерного товариства «КОМГРІ» під існуючим тепличним комплексом, що належить останньому шляхом погодження передачі вказаної земельної ділянки в оренду Закритому акціонерному товариству «КОМГРІ».

Також вбачається, що КСП «Красилівське», в особі голови Ліквідаційної комісії О.А. Носач було погоджено Закритому акціонерному товариству «Комгрі» встановлені на місцевості межі вказаної земельної ділянки в акті.

Матеріали справи свідчать, що «Технічна документація з укладення договору оренди земельної ділянки закритому акціонерному товариству «Комгрі» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Димитрово в межах Калинівської селищної ради Броварського району Київської області» від 2003 року була затверджена Калинівською селищною радою Броварського району Київської області з подальшою передачею в оренду вказаної земельної ділянки Закритому акціонерному товариству «Комгрі», що узгоджується з положеннями ст. ст. 141, 142, 149, 151 Земельного Кодексу України (в ред. на час правовідносин).

Разом з тим, Державна земельна експертиза № 6-360 від 30.07.2003 р. затверджена першим заступником начальника Київського обласного головного управління земельних ресурсів від 30.07.2003 р. відповідає вимогам земельного законодавства та діючим нормативно-технічним документам. Висновок державної землевпорядної експертизи позитивний.

Наведене підтверджує факт припинення прав постійного користувача щодо володіння та користування спірною земельною ділянкою у КСП «Красилівське» з моменту укладення договору від 10.09.2003 р. між Калинівською селищною Радою (орендодавець) та Закритим акціонерним товариством «Комгрі» (орендар), який посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу В.Г. Базир, зареєстрований у реєстрі за № 5639, відповідно до п. 1.1.1. якого, орендодавець передає, а орендар приймає у довгострокове користування земельну ділянку загальною площею 9,2793 гектара, що надається в оренду і знаходиться в межах села Димитрово в адмінмежах Калинівської селищної Ради, Броварського району, Київської області та виникнення відповідних правомочностей володіння та користування у Закритого акціонерного товариства «Комгрі» та відповідно у наступних набувачів нерухомого майна, що знаходиться на спірній земельній ділянці в поряду ст. 120 Земельного Кодексу України.

До того ж судова колегія Північного апеляційного господарського суду погоджується з вищезазначеними висновками суду у справі № 911/2351/20 від «23» червня 2021 року, зазначаючи про те, що позивач не є особою, яка має правомочності власника чи користувача щодо спірних земельних ділянок, а відтак і щодо витребування з чужого незаконного володіння спірних земельних ділянок позаяк належних доказів наявності вказаних правомочностей власника чи титульного користувача позивачем суду першої інстанції не надано.

Отже, з вищенаведеного вбачається та встановлено судом, що позивач (КСП «Красилівське») не є особою, яка має права власника чи користувача щодо спірних земельних ділянок, а тому і щодо витребування з чужого незаконного володіння спірних земельних ділянок (з кадастровими номерами :04:006:0034, :04:006:0033, :04:006:0032, :04:006:0031, :04:006:0030, :04:006:0029, :04:006:0028, :04:006:0027) позаяк належних доказів наявності вказаних правомочностей власника чи титульного користувача позивачем суду не надано, тоді як судом встановлено факт припинення відповідних правомочностей у 2003 році в наслідок вчинених юридично значимих дій самим позивачем, в той час як згідно висновків Київського апеляційного господарського суду особою, що наділена відповідними правомочностями може бути Калинівська селищна рада.

Тобто, позивачем не надано суду доказів. З яких суд міг би встановити наявність у позивача титульного права володіння вказаними (спірними) земельними ділянками, а відтак, і права їх витребовування, а отже, суд не може стверджувати, що КСП «Красилівське» є належним позивачем у даній справі тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З встановлених вище обставин вбачається, що позивач не довів факт порушення відповідачем його прав, а тому підстав для застосування судом у даній справі наслідків спливу позовної давності немає, позаяк відсутнє порушене право, яке підлягає захисту.

Щодо інших аргументів учасників справи, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 р. у справі № 127/3429/16-ц.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, не підтверджені належними та допустимими доказами, тому позовні вимоги не підлягають задоволеною в повному обсязі.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1064196, копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю КС №7017/10, Додаткової угода №1 до договору про надання правової допомоги №22/10-2020 від 10.08.2022 р., розрахунок судових витрат по справі № 361/4763/20 від 10.08.2022 р., довідка (за вих. №1 від 10.08.2022 р.) видана адвокатом Безштаньком С.М. про вартість сплачених послуг; акт наданих послуг № 1 від 10.08.2022 р., відповідач ОСОБА_1 поніс витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 23 400,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, у зв`язку із прийняттям судом рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути із позивача КСП «Красилівське» на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 23 400,00 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 77-81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Колективного сільськогосподарського підприємства «Красилівське» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Квіти-Сервіс» про витребування нерухомого майна - відмовити.

Стягнути з Колективного сільськогосподарського підприємства «Красилівське», ідентифікаційний код 00849698 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 23 400 (двадцять три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський