Справа № 442/4589/22 Головуючий у 1 інстанції: Медведик Л.О.
Провадження № 22-ц/811/2157/22 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цьони С.Ю.

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 серпня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

в серпні 2022 року Приватне акціонерне товариство «Дрогобицький Агротехсервіс» звернулось в суд з позовом до Дрогобицької міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , за участю третьої особи приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Легеди Миколи Миколайовича про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її витребування з чужого незаконного володіння.

03 серпня 2022 року Приватне акціонерне товариство «Дрогобицький Агротехсервіс» звернулось з заявою про забезпечення позову у вищевказаній справі.

В обгрунтування заяви покликається на те, що у зв`язку з незаконним заволодінням ОСОБА_1 спірною земельною ділянкою площею 1000 кв.м. по АДРЕСА_1 у позивача є реальні підстави вважати, що останній може в будь-який час її відчужити, що в майбутньому істотно утруднить чи унеможливить виконання рішення суду, ефективний захист, поновлення порушених прав та інтересів позивача, якому спірна земельна ділянка передана у постійне користування. Вважає, що заходи забезпечення позову, є співмірними із заявленими позовними вимогами. З наведених підстав просить заборонити ОСОБА_1 та будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 1000 кв.м. на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:075:0057, для індивідуального садівництва, у тому числі щодо відчуження, передання в оренду, управління, суборенду, лізинг, інші види оплатного чи безоплатного користування іншим особам, видавати довіреності щодо зазначеного майна, укладати інші види договорів, в тому числі попередніх, договорів охорони, зберігання з будь-якими іншими особами чи організаціями та установами до вирішення справи по суті.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 серпня 2022 року заяву Приватного акціонерного товариства «Дрогобицький Агротехсервіс» про забезпечення позову задоволено.

Заборонено ОСОБА_1 та будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 1000 кв.м. на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:075:0057, для індивідуального садівництва, у тому числі щодо відчуження, передання в оренду, управління, суборенду, лізинг, інші види оплатного чи безоплатного користування іншим особам, видавати довіреності щодо зазначеного майна, укладати інші види договорів, в тому числі попередніх, договорів охорони, зберігання з будь-якими іншими особами чи організаціями та установами.

Ухвалу суду про забезпечення позову піддано негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції жодним чином не обгрунтував необхідності вжиття заходів забезпечення позову, пославшись лише на загальні норми процесуального права та доводи заявника. Зазначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має враховувати інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів. Стверджує, що саме лише посилання у заяві про забезпечення позову на можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для її задоволення. Вважає, що між сторони відсутній будь-який спір щодо земельної ділянки, більше того, матеріали справи не містять жодних доказів того, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:075:0057 є частиною земельної ділянки, яка начебто перебуває в користуванні позивача. Позивачем не надано доказів того, що йому належать будь-які будівлі чи споруди в межах земельної ділянки. Звертає увагу, що позивачем заявлено віндикаційний позов про витребування майна з чужого незаконного володіння, тобто позивач себе вважає себе власником спірної земельної ділянки, однак зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач ніколи не був її власником, а лише користувачем, оскільки власником земельної ділянки була територіальна громада м.Дрогобич в особі Дрогобицької міської ради. Просить ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи заяву Приватного акціонерного товариства «Дрогобицький Агротехсервіс» про забезпечення позову, суд першої інстанції врахував те, що між сторонами наявний спір та існують реальні підстави вважати, що відповідач ОСОБА_4 може в будь - який час відчужити земельну ділянку, що в майбутньому може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Стаття 149 чинного ЦПК України передбачає, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. (ч. 2 ст. 150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

При зверненні до суду із заявою про забезпечення позову позивач повинен, по-перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по-друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз`яснень п. п. 1, 4 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого п.4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечення позову забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 1000 кв.м. по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:075:0057, для індивідуального садівництва шляхом її витребування з чужого незаконного володіння відповідача ОСОБА_1 .

Тобто, між сторонами існує спір щодо земельної ділянки площею 1000 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 , щодо якої заявник просить вжити заходи забезпечення позову, щоб не допустити відчуження її власником, відповідачем ОСОБА_1 .

Обгрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник покликається на реальну можливість відповідача ОСОБА_1 , який є власником спірної земельної ділянки, відчужити цю земельну ділянку, що в подальшому утруднить або взагалі унеможливить виконання можливого рішення суду про задоволення позову, ефективний захист та поновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Оскільки метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення про задоволення позову, з метою недопущення істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, враховуючи зміст заявлених позивачем позовних вимог, предмет спору, беручи до уваги реальну можливість власника спірної земельної ділянки її відчужити, що в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви Приватного акціонерного товариства «Дрогобицький Агротехсервіс» про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки, у тому числі щодо відчуження, передання в оренду, управління, суборенду, лізинг, інші види оплатного чи безоплатного користування іншим особам, видачі довіреності щодо зазначеного майна, укладення інших види договорів, в тому числі попередніх, договорів охорони, зберігання з будь-якими іншими особами чи організаціями та установами.

Враховуючи, що предметом позову є усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом її витребування з чужого незаконного володіння, а також те, що ОСОБА_1 , будучи власником спірної земельної ділянки, має реальну можливість її відчуження, передання в оренду, управління, суборенду, лізинг іншим особам, чи вчинення будь-яких інших дій щодо розпорядження нею, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про незаконність оскаржуваної ухвали з тих підстав, що позивачем не наведено та не надано достатніх обґрунтувань необхідності вжиття заходів забезпечення позову та не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист чи поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що між сторони відсутній будь-який спір щодо земельної ділянки, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів того, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:075:0057 є частиною земельної ділянки, яка перебуває в користуванні позивача, спростовуються матеріалами справи, зокрема змістом позовної заяви, з якої вбачається, що позивачем оспорюється правомірність набуття у власність спірної земельної ділянки відповідачами, а також зазначеними у позовній заяві обґрунтуваннями позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги стосуються суті позовних вимог, підставності та обґрунтованості позову ПрАТ «Дрогобицький Агротехсервіс», а відтак такі не можуть бути предметом дослідження при апеляційному перегляді ухвали суду про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05.12.2022 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк