ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/285/22 Номер провадження 22-ц/814/4573/22Головуючий у 1-й інстанції Косик С.М. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Абрамова П.С.,
Суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,
за участю секретаря судового засідання - Ряднини І.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу представника позивача, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, А. Ватоліна, на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 10 серпня 2022 року
у справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості щодо надлишково виплачених коштів
УСТАНОВИВ:
короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;
В червні 2022 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві в особі уповноваженого представника звернулося до суду із вказаним позовом, відповідно до якого зазначали, що ОСОБА_1 проходив службу за контрактом в підрозділах цивільного захисту на посаді пожежного-рятувальника 7-ДПРЧ Головного управління ДСНС у м. Києві з 25.11.2019. Однак, за допущені невиходи на службу без поважних причин був звільнений зі служби, у зв`язку з чим з нього підлягають утриманню кошти за виплачену одноразову грошову допомогу після укладення першого контракту в розмірі 6 942,27 грн за 18 календарних місяців, а також надлишково використану щорічну відпустку (25 календарних днів) в розмірі 7 643,19 грн. Позивач стверджує, що добровільно відповідач заборгованість не погасив, а тому просить стягнути з нього її загальний розмір 14 585,46 грн, а також судовий збір 2 481,00 грн.
Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 10 серпня 2022 року закрито провадження у справі.
короткого змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;
В апеляційній скарзі Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві прохали ухвалу місцевого суду скасувати, а справу направити до місцевого суду для продовження розгляду.
Вказували, що, закриваючи провадження у справі, місцевий суд не врахував правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у справі № 755/2258/17, а також те, що в інших судах розглядаються аналогічні справи; не врахував, що предметом спору у справі є стягнення зайво виплачених грошових сум, що за своїм характером є трудовим спором, який підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.
узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 прохав ухвалу місцевого суду залишити без змін.
встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;
Як встановлено місцевим судом, відповідно до наказу начальника ГУ ДСНС України м. Києві № 796 від 25.11.2019 відповідач ОСОБА_1 зарахований в кадри Державної служби України з надзвичайних ситуацій за його згодою пожежним рятувальником 7 ДПРЧ Головного управління ДСНС України у м. Києві з 25.11.2019 з присвоєнням йому спеціального звання «рядовий служби цивільного захисту», зі встановленням посадового окладу за 5 тарифним розрядом, надбавки за особливості проходження служби у розмірі 50% (а.с. 20).
25.10.2019 з ОСОБА_1 проведено бесіду стосовно роз`яснень деяких положень Наказу МВС України від 20.07.2018 № 623 щодо одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту (а.с. 34).
Наказом начальника ГУ ДСНС України м. Києві № 840 від 13.12.2019 особам рядового і начальницького складу апарату та підпорядкованих підрозділів ГУ ДСНС України у м. Києві, які утримуються за рахунок коштів загального фонду держбюджету та призначені у 2019 року наказано виплатити одноразову грошову допомогу після укладення першого контракту у розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня 2018 року (згідно з додатком до наказу) (а.с. 21-25).
У подальшому, наказом начальника ГУ ДСНС України у м. Києві №227 від 26.03.2021 за допущені невиходи на службу без поважних причин (прогули), молодшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , пожежного рятувальника 7 ДПРЧ Головного управління ДСНС України у м. Києві притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу (а.с. 26), та наказом начальника ГУ ДСНС України м. Києві № 248 від 05.04.2021 звільнено зі служби та виключено з кадрів ДСНС України у запас ЗСУ, з постановкою на військовий облік. Одночасно, утримано виплачену одноразову грошову допомогу після укладення першого контракту за 18 календарних місяців, відраховано кошти за надлишково використану щорічну основну відпустку за поточний рік (25 календарних днів) (а.с. 27).
29.12.2021 ОСОБА_1 направлено попередження про необхідність сплатити заборгованість у загальному розмірі 14 585,46 грн (а.с. 30-31).
Встановивши вказані обставини місцевий суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 перебував на посаді, що відноситься до публічної служби.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно зі ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Місцевий суд вірно встановив, що відповідно до ст. 101 Кодексу цивільного захисту України Служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний часта в особливий період. Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України. На рядовий і начальницький склад служби цивільного захисту поширюється дія Дисциплінарного статуту, затвердженого законом. Час проходження особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту зараховується до їхнього страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону. На осіб начальницького складу служби цивільного захисту поширюються вимоги та обмеження, передбачені Законом України «Про запобігання корупції».
Висновок місцевого суду про те, що ОСОБА_2 перебував на посаді, що відноситься до публічної служби є вірним.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 734/3102/16-ц провадження № 14-481цс18, розглядаючи спір за позовом, пред`явленим військовою частиною до фізичної особи - військовослужбовця про стягнення майнової шкоди, завданої ним під час проходження військової служби, висловлена правова позиція про те, що звертаючись до суду із зазначеним позовом, ВЧ П/П НОМЕР_1 послалась на те, що наказом командира військової частини відповідача притягнуто до підвищеної матеріальної відповідальності та стягнуто з нього завдані державі збитки, які ним не відшкодовані. Шкода заподіяна державі відповідачем внаслідок недбалого та безвідповідального ставлення до виконання своїх службових обов`язків та військової служби і підлягає відшкодуванню згідно з Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців.
Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами визначено Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців. Відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати (пункти 1, 2 цього Положення).
Таким чином, спірні правовідносини виникли у зв`язку із завданням відповідачем шкоди державі під час проходження публічної служби.
З огляду на вищезазначені вимоги закону, указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, і питанням відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди, навіть якщо притягнення цієї особи до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди відбувається після її звільнення з військової служби.
Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 5 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16, в якій зазначено про відступ від раніше висловленої правової позиції у постановах від 10 квітня 2018 року у справі № 533/934/15-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 815/5027/15, від 3 жовтня 2018 року у справі № 755/2258/17 в аналогічних спорах.
Доводи апеляційної скарги про незастосування судом правових висновків Великої Палати Верховного суду у справі № 755/2258/17 є необґрунтованими, оскільки Велика Палата відступила від цих висновків.
Таким чином, даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Не є обов`язковими для апеляційного суду і той факт, що в інших судах України розглядаються аналогічні справи в порядку цивільного судочинства.
При розгляді справи місцевий суд вірно послався на правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 723/18/17 (провадження № 14-563цс18), від 04 вересня 2019 року у справі № 127/7858/18 (провадження № 14-373цс19) та дійшов вірного висновку, що в рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19КАС у редакції Закону № 2147-VIII, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.
Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростували.
висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;
Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи те, що рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.
Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, підстави для відшкодування скаржнику судових витрат, понесених ним під час апеляційного розгляду справи, - відсутні.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві - залишити без задоволення.
Ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 10 серпня 2022 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.
Повний текст постанови складено 14 грудня 2022 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді А.І. Дорош

О.А. Лобов