справа №176/1766/22
провадження №2/176/709/22
РІШЕННЯ

Іменем України

01 листопада 2022 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючої судді Павловської І.А., розглянувши в місті Жовті Води, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання,-

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2022 року адвокат Повалій Олена Василівна, діючи в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути з ДП «СхідГЗК» на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання суму грошових коштів у розмірі 245000,00 гривень без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 07 квітня 2009 року по 24 лютого 2020 року він працював у шахті «Інгульська» Виробничого Структурного Підрозділу Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на посаді підземного прохідника, підземного гірника з повним робочим днем.

24 лютого 2020 року позивача звільнено з роботи за п.2 ст.40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи.

За час роботи на підприємстві відповідача позивач отримав професійні захворювання, що підтверджується Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 05.06.2020 року, затвердженим начальником Управління Держпраці у Кіровоградській області.

П. 7 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання встановлено наявність у позивача професійних захворювань:

-радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 і шийна С6, С7 з вираженим порушенням, біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, вираженим шераферичним нейросудинним синдромом, часто рецидивуючий перебіг з кейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (|ПФ другого ступеня)

-хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А. Легенева недостатність першого ступеня.

У п. 13 даного Акту міститься висновок про наявність шкідливих умов праці позивача: фізичного навантаження, пилу, що перевищували ГДР.

П. 17 вказаного акту встановлює, що професійне захворювання виникло за таких обставин: робота в шкідливих та небезпечних умовах праці на Інгульській шахті ДП «Схід ГЗК», недосконалість технологічного процесу та обладнання, що призводить до перевищення ГДК фізичного навантаження, пилу при виконанні професійних обов`язків.

Згідно п. 18 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання визначені наступні:

Рівень фізичного перевантаження, а саме: час перебування у незручній позі складає до 47,7% при нормі до 25%, кількість вимушених (більше ЗО) нахилів корпусу за зміну становить до 202 при нормі 51-100 відносяться до III класу 1 ступеню важкості трудового процесу.

За показниками напруженості трудового процесу (особистий ризик) та нерегулярна змінність роботи з роботою у нічну зміну III клас 2 ступінь напруженості трудового процесу.

Запиленість повітря робочої зони (концентрація пилу), у тому числі вміст вільного діоксину кремнію до -2,5 мг/мЗ, при нормі 2,0 мг/мЗ.

Підвищені та знижені температури, температура поверхні устаткування, матеріалів, повітря робочої зони +11,3 С при нормі +17 -26 С.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 10.06.2020 року серії 12ААА № 085707 позивачу первинно визначено ступінь втрати професійноїпрацездатності на рівні 60%, при цьому зазначено про потребу позивача в забезпеченні амбулаторним лікуванням, стаціонарним, санаторно-курортним лікуванням.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 10.06.2020 року серії 12ААБ №571381 позивачу встановлено третю групу інвалідності та зазначено про протипоказання фізичного навантаження, в умовах впливу шуму, пилу.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 02.06.2021 року серії 12ААА № 085036 позивачу повторно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60%, при цьому зазначено про потребу позивача в забезпеченні амбулаторним лікуванням, стаціонарним, санаторно-курортним лікуванням.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 02.06.2021 року серії 12ААБ №575450 позивачу встановлено третю групу інвалідності та зазначено про протипоказання роботи в умовах важкої фізичної праці, вимушеної робочої пози, несприятливому мікрокліматі, пилу.

Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність професійного захворювання, підтверджується діагнози професійних захворювань позивача, а саме радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 і шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово- тонічним синдромами, вираженим периферичним нейросудинним синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового пері артрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з пері артрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня).

Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії), група А. Легенева недостатність першого ступеня.

У зв`язку з вказаною травмою порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання травми, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обгрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманої травми, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Ушкодження голови має негативний вплив не лише на працездатність позивача, а й загалом на можливість організовувати своє життя. Ця набута, внаслідок виробничої травми, вада нагадує про себе позивачу щохвилини та створює для нього постійний безперервний дискомфорт. Отже, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування.

Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що він тривалий час пропрацював на роботі в небезпечних умовах праці у відповідача, в зв`язку з чим отримав професійні захворювання.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2022 року по справі відкрито провадження та визначено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позивач та відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлені належним чином, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подали.

15 вересня 2022 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від ДП "Схід ГЗК" надійшов відзив на позовну заяву, в якому ДП "СхідГЗК" просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що дійсно, позивач в період з 07 квітня 2009 року по 24 лютого 2020 року працював на Інгульській шахті підземним прохідником.

Наказом від 24.02.2020 року №58 о/с ОСОБА_1 звільнено у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи, п.2 ст.40 КЗпП України.

Відповідач вказує на те, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я. На підтвердження законності позовних вимог посилається на довідку про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 10.06.2018, в якій визначено, що позивачу встановлено 60% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності.

Разом з тим, позивач 29.05.2020 року звернувся до ДП «СхідГЗК» із заявою про виплату йому одноразової грошової виплати як відшкодування моральної шкоди за отримані професійні захворювання, які оцінив у 6000,00 грн, тобто погодив розмір відшкодування моральної шкоди за отримані професійні захворювання. У своїй заяві позивач також просить здійснити утримання визначених законодавством податків та зборів з сум моральної шкоди, що відшкодовується підприємством.

05.06.2020 року, враховуючи заяву ОСОБА_1 від 29.05.2020 про виплату одноразової грошової компенсації у відшкодування моральної шкоди у зв`язку з профзахворюванням, отриманим за час роботи на ДП «СхідГЗК» Смолінська шахта, між позивачем та відповідачем укладено договір №18/471 про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до платіжного доручення №1135 від 07.07.2020 року позивачу ОСОБА_1 сплачено 4830,00 грн., з урахуванням сплачених ДП «СхідГЗК» податків у відшкодування моральної шкоди, заподіяної профзахворюванням на підставі договору

За ст.1168 Цивільного кодексу України також визначено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідач зазначає, що відповідно до частини 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто у разі реалізації свого законного права на відшкодування моральної шкоди один раз позивач не має права повторно вимагати такої компенсації за те ж діяння (якщо багаторазове відшкодування не передбачене договором або законом). Такий висновок узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 25 березня 2020 р. у справі №641/8857/17.

Таким чином, позивач погодився на сплату йому одноразово у відшкодування моральної шкоди, заподіяної професійним захворюванням на ДП «СхідГЗК» у сумі 6000,00 грн., про що укладено договір про відшкодування шкоди, отримав таку виплату одноразово з урахуванням сплати відповідачем ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням, що в силу ч.5 ст.23 ЦК України позбавляє позивача права повторно звертатися за відшкодуванням моральної шкоди.

Враховуючи вищезазначене, ДП «Схід ГЗК» просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я відмовити у повному обсязі.

28 вересня 2022 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій він просить задовольнити позов в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач вказує на те, що під час укладення договору про відшкодування моральної шкоди від 05 червня 2020 року, сторонам не було відомо, що внаслідок отриманих професійних захворювань позивач втрачає працездатність на 60% та йому встановлюється третя группа інвалідності.

Наголошує, що на момент укладення договору про відшкодування моральної шкоди позивачу втрати працездатності встановлено не було, а отже спірні правовідносини ще не виникли, оскільки основним аргументом позивача в цій справі є саме моральна шкода через втрату працездатності внаслідок професійних захворювань. За таких обставин сторони не могли визначити порядок відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач у відзиві на позовну заяву не спростував його доводів, обгрунтованих заперечень проти позову не надав, у зв`язку з чим сторона позивача наполягає на задоволенні позовних вимог.

Окрім того, 08 листопада 2022 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від представника позивача Повалій О.В., надійшло пояснення, в якому зазначено, що при укладенні з відповідачем договору про відшкодування моральної шкоди, не маючи при цьому довідки МСЕК про визначення стійкої втрати працездатності, позивач не міг належним чином оцінити глибину своїх страждань і погодити їх компенсацію. У позивача на момент укладення договору не було права на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з професійним захворюванням.

Позивач зазначає, що не буде правильним висновок про те, що укладанням договору про відшкодування моральної шкоди, сторонни цієї справи вирішили свій спір, оскільки на той час у них не виникли відповідні правовідносини, за якими відповідач мав би відшкодувати моральну шкоду позивачу.

Таким чином, за цією ж справою позивач просить стягнути моральну шкоду, право на яку виникло з моменту встановлення йому стійкої працездатності, а не самим лише фактом встановлення діагнозу професійного захворювання.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Так, згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст.ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої на ім`я позивача ОСОБА_1 , вбачається, що у період з з 07 квітня 2009 року по 24 лютого 2020 року він працював у шахті «Інгульська» Виробничого Структурного Підрозділу Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на посаді підземного прохідника, підземного гірника з повним робочим днем.Наказом від 24.02.2020 року №58 о/с ОСОБА_1 звільнено у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи, п.2 ст.40 КЗпП України.

Актом розслідування причин виникнення професійного захворювання від 04 червня 2020 року, затвердженим управлінням Держпраці у Кіровоградській області форми П-4 встановлено, що причиною професійного захворювання у ОСОБА_1 є: Рівень фізичного перевантаження, а саме: час перебування у незручній позі складає до 47,7% при нормі до 25%, кількість вимушених (більше ЗО) нахилів корпусу за зміну становить до 202 при нормі 51-100 відносяться до III класу 1 ступеню важкості трудового процесу.

За показниками напруженості трудового процесу (особистий ризик) та нерегулярна змінність роботи з роботою у нічну зміну III клас 2 ступінь напруженості трудового процесу.

Запиленість повітря робочої зони (концентрація пилу), у тому числі вміст вільного діоксину кремнію до -2,5 мг/мЗ, при нормі 2,0 мг/мЗ.

Підвищені та знижені температури, температура поверхні устаткування, матеріалів, повітря робочої зони +11,3 С при нормі +17 -26 С.

Довідкою Медико-соціальної експертної комісії від 10.06.2020 року серії 12ААА № 085707 позивачу первинно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60%, при цьому зазначено про потребу позивача в забезпеченні амбулаторним лікуванням, стаціонарним, санаторно-курортним лікуванням.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 10.06.2020 року серії 12ААБ №571381 позивачу встановлено третю групу інвалідності та зазначено про протипоказання фізичного навантаження, в умовах впливу шуму, пилу.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 02.06.2021 року серії 12ААА № 085036 позивачу повторно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60%, при цьому зазначено про потребу позивача в забезпеченні амбулаторним лікуванням, стаціонарним, санаторно-курортним лікуванням.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 02.06.2021 року серії 12ААБ №575450 позивачу встановлено третю групу інвалідності та зазначено про протипоказання роботи в умовах важкої фізичної праці, вимушеної робочої пози, несприятливому мікрокліматі, пилу.

Як вбачається із медичного висновку лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність професійного захворювання, підтверджується діагнози професійних захворювань позивача, а саме радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 і шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово- тонічним синдромами, вираженим периферичним нейросудинним синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового пері артрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з пері артрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня).

Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії), група А. Легенева недостатність першого ступеня.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на те, що у зв`язку з вказаною травмою порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання травми, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обгрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування.

Як вбачається з матеріалів справи, між Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» та ОСОБА_1 укладено договір про відшкодування моральної шкоди № 18/471 від 05 червня 2020 року. Відповідно до зазначеного договору, на підставі заяви ОСОБА_1 від 29.05.2020 року про відшкодування моральної шкоди, сторони узгодили виплату ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок отриманого ним професійного захворювання у розмірі 6000,00 грн. Сторони узгодили, з чим погодився позивач, що ДП «СхідГЗК» сплачує ОСОБА_1 одноразово у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок професійного захворювання 6000,00 грн. Сторони дійшли згоди, що ОСОБА_1 відмовляється від будь-яких намірів стягнення на його користь інших сум як відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок професійного захворювання, а також можливо встановлених профзахворювань у майбутньому, пов`язаних із роботою на ДП «СхідГЗК». ДП «СхідГЗК» зобов`язується сплатити на користь ОСОБА_1 6000,00 грн., як відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок отриманих профзахворювань, за наданими банківськими реквізитами. Сторони домовились, що ДП «Схід ГЗК» на прохання заявника здійснює утримання визначених законодавством податків та зборів з суми моральної шкоди, що виплачується підприємством.

Позивач ОСОБА_1 погодився на такі умови договору, підписав договір, зазначив, що у майбутньому претензій до ДП «СхідГЗК» щодо відшкодування йому моральної шкоди заподіяної професійним захворюванням не матиме.

Відповідно до копії платіжного доручення, яке знаходиться в матеріалах справи, позивачу ОСОБА_1 сплачено 4830,00 грн., з урахуванням сплачених ДП «СхідГЗК» податків і зборів у відшкодування моральної шкоди заподіяної профзахворюванням на підставі договору.

У своїй письмовій заяві від 29.05.2020 року, адресованій ДП «СхідГЗК», ОСОБА_1 просить розглянути можливість виплатити йому одноразову грошову виплату як відшкодування моральної шкоди за отримані професійні захворювання, яку оцінює у 6000,00 грн.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 погодився на сплату йому одноразово у відшкодування моральної шкоди, заподіяної професійним захворюванням на ДП «СхідГЗК» у сумі 6000,00 грн., про що укладено договір про відшкодування шкоди. Отримав таку виплату одноразово, з урахуванням сплати відповідачем ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням. ОСОБА_1 у договорі зазначив, що відмовляється від будь-яких намірів стягнення на його користь інших сум з ДП «СхідГЗК» по відшкодуванню моральної шкоди, заподіяної професійним захворюванням.

Таким чином, позивач скористався правом на одноразове відшкодуванню моральної шкоди заподіяної професійним захворюванням.

Тому суд бере до уваги доводи відповідача, які належним чином обґрунтовані доказами.

Доводи позивача про те, що договір про відшкодування моральної шкоди від 05 червня 2020 року між ним та ДП "СхідГЗК" був укладений раніше, ніж позивачу було встановлено довідкою МСЕК втрату професійної працездатності, не приймаються судом до уваги, оскільки Медичним висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» було встановлено професійний характер захворювання 21.05.2020 року.

Відповідно до вимог статті 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування шкоди власником, або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Тобто у разі реалізації свого законного права на відшкодування моральної шкоди один раз позивач не має права повторно вимагати такої компенсації за те ж діяння (якщо багаторазове відшкодування не передбачене договором або законом).

Такий висновок узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 25 березня 2020 р. у справі №641/8857/17.

Позивачем не спростовані доводи відповідача, викладені у відзиві на позов.

За вищевказаних обставин у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити. Судові витрати слід залишити за рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись, ст. ст. 23, 1167-1168 ЦК України, ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 4, 10, 12, 13,19, 23, 76, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 275, 279 ЦПК, України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА