Номер провадження 2/754/3303/22 Справа №754/2154/22
08 червня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого суддіСаламон О.Б.
з участю секретаряКрутікової-Вільховченко І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме кв. АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вказана квартира належить йому на праві власності на підставі договору дарування. При цьому відповідач є колишньою дружиною позивача та з 2007 року виїхала з дитиною за кордон, тому стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, при цьому відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає та квартирою не цікавиться. У зв`язку з вказаним, позивач вимушений звертатись до суду з зазначеним позовом.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11.02.2022 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
12.05.2021 ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду.
В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову, посилаючись на викладене в ньому, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про розгляд справи повідомлялась належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, відзиву на позов до суду не направла.
Оскільки відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, а також те, що позивач не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.
Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що у відповідності до договору дарування від 30.05.1991 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.05.2015, позивач є власником кв. АДРЕСА_1 .
В спірній квартирі зареєстровані сторони по справі, а також їх син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочним рішенням Деснянського районного суду м.Києві від 10.12.2021 шлюб, зареєстрований 25.11.1995 у Палаці одруження міського округу Самара Управління РАЦС Самарської області, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - розірвано
Згідно з Актом від 09.02.2022, підписаним мешканцями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , відповідач ОСОБА_4 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивачем також подано до суду докази направлення грошових коштів відповідачу шляхом міжнародного переказу, у відповідності до яких ОСОБА_1 здійснював перекази ОСОБА_4 із зазначенням місця призначення Російська Федерація.(а.с.34-37)
В процесі розгляду справи судом допитано ОСОБА_7 в якості свідка, при цьому останній підтвердив той факт, що ОСОБА_4 дійсно протягом тривалого часу, а саме протягом багатьох років не проживає з позивачем в спірній квартирі.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року з наступними змінами, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк.
Відповідач не звертався до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі.
Вище викладені обставини свідчать про те, що відповідач не проживає в квартирі за місцем реєстрації без поважних причин понад рік.
Суду не надані докази, які б свідчили про те, що відповідач не проживає в спірній квартирі понад рік з поважних причин. Вона виїхав із спірної квартири добровільно, ніяких перешкод у користуванні спірним житлом з боку позивача та інших осіб відповідачу не чинилося, зокрема доказів зворотнього суду не надано.
Статтею 405 ЦК України встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідач не проживаючи в спірній квартирі, але залишаючись зареєстрованим в ній, перешкоджає позивачу в користуванні власністю.
Виходячи з вказаного вимоги позову є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється за заявою особи, запиту органу реєстрації, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть.
Таким чином, виходячи зі змісту зазначеного закону, прийняте рішення суду відповідно є підставою для зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов`язувати реєстраційні органи вчиняти ці дії не має потреби.
Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення суду по справам даної категорії є безпосередньою підставою для зняття з реєстрації особи, яка визнана за рішенням суду такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, реєстраційний орган не вправі відмовити в знятті з реєстрації такої особи з посиланням на те, що суд не зобов`язав його вчинити цю дію.
Керуючись ст.ст. 2, 5-7, 10-12, 76-83, 189, 211, 258, 259 ЦПК України, ст. 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 17.06.2022.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон