ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/9122/21 Номер провадження 22-ц/814/3923/22Головуючий у 1-й інстанції Грінчук О.П. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

суддя-доповідач Дряниця Ю.В.,

судді: Пилипчук Л.І., Триголов В.М.

секретар: Даценко Н.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , адвоката Іщенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 04 січня 2022 року за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Полтавська міська рада, про встановлення факту родинних відносин,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин.

Просила суд встановити факт родинних відносин, а саме, що вона є троюрідною тіткою померлої ОСОБА_2 ..

Вказувала, що даний факт їй необхідно встановити для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 04 січня 2022 року відмовлено у відкритті окремого провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Полтавська міська рада, про встановлення факту родинних відносин.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, заявниця подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У доводах апеляційної скарги вказує, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про наявність спору про право, оскільки інші спадкоємці або особи, що можуть претендувати на спадщину відсутні.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п.п. 3.4. ч. 1ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що звертаючись до суду з відповідною заявою, ОСОБА_1 вказує, що встановлення відповідного факту є необхідним для виникнення права на спадкування майна, а отже суд дійшов висновку, що в даному випадку вбачається спір про право, який підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29 листопада 2021 року у справі № 953/17730/19.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 з підстав того, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, місцевий суд не встановив між ким існує спір, оскільки існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним.

Аналогічний висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі N 336/709/18-ц. (провадження N 61-39374св18).

Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

З вказаного слідує, що встановлення факту родинних відносин, за умови відсутності інших осіб, що могли б оспорювати право спадкоємця на прийняття спадщини розглядається судом за правилами окремого провадження.

Отже, висновки суду про наявність спору про право, який має розглядатися у порядку позовного провадження є передчасним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування оскаржуваної ухвали з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 04 січня 2022 року скасувати.

Справу за матеріалами заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Полтавська міська рада, про встановлення факту родинних відносин - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: Ю.В. Дряниця

Судді: Л.І. Пилипчук

В.М. Триголов