Ухвала

07 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 752/1584/16-ц

провадження № 61-12014ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Доценка Володимира Олександровича на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Торговий дім «Інтерсервіс», треті особи: Головне управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_1 , Комунальне підприємство з питань будівництва та житлових будівель «Житлоінвестбуд-УКБ», про визнання недійсним свідоцтва про право власності та встановлення факту належності майнових прав та за позовом третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Торговий дім «Інтерсервіс» про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Торговий дім «Інтерсервіс», треті особи: Головне управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_1 , Комунальне підприємство з питань будівництва та житлових будівель «Житлоінвестбуд-УКБ», про визнання недійсним свідоцтва про право власності та встановлення факту належності майнових прав, в якому просив: встановити факт належності йому майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 ; визнати недійсним свідоцтво про право власності від 16 березня 2010 року, видане Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) на квартиру АДРЕСА_1 на Закрите акціонерне товариство «Торговий дім «Інтерсервіс» (нова назва - Приватне акціонерне товариство «Торговий дім «Інтерсервіс»), яке видане на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 17 лютого 2010 року.

У січні 2019 року третя особа ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Торговий дім «Інтерсервіс» про визнання недійсним інвестиційного договору від 18 листопада 2003 року № Т-31, укладеного між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством «Торговий дім «Інтерсервіс».

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 31 серпня 2020 року прийнято до провадження позов третьої особи ОСОБА_3 , об`єднано розгляд вимоги третьої особи ОСОБА_1 з позовом ОСОБА_2 .

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року (повний текст якої складено 30 вересня 2022 року) апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року змінено, викладено мотивувальну частину вказаного рішення суду в редакції цієї постанови.

30 листопада 2022 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, представник ОСОБА_1 - адвокат Доценко В. О. подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови в задоволенні позову третьої особи ОСОБА_1 і ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити цей позов.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Доценко В. О. заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року, посилаючись на те, що апеляційний суд не направляв ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови. 03 листопада 2022 року представник ОСОБА_1 отримав копію постанови Київського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року в приміщенні апеляційного суду. Крім цього, адвокат Доценко В. О. просить врахувати процесуальну поведінку ОСОБА_1 під час розгляду справи в судах попередніх інстанцій, яка свідчить про її готовність брати участь на усіх етапах розгляду справи.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи, що представник ОСОБА_1 - адвокат Доценко В. О. обґрунтував пропуск строку на касаційне оскарження ненаправленням ОСОБА_1 . Київським апеляційним судом повного тексту оскаржуваної постанови від 29 вересня 2022 року засобами поштового зв`язку, та отриманням вказаного судового рішення 03 листопада 2022 року в приміщенні Київського апеляційного суду, а в розпорядженні Верховного Суду немає доказів, які спростовували б зазначені обставини, з огляду на зміст частини другої статті 390 ЦПК України щодо права заявника на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року. При цьому Верховний Суд врахував закріплені в частині третій статті 2 ЦПК України основні засади (принципи) цивільного судочинства, а саме верховенство права та забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини третьої статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Касаційна скарга подана на підставі пунктів 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

В обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень представник ОСОБА_1 - адвокат Доценко В. О. вказав, що суди попередніх інстанцій не врахували правових висновків, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17, від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20, від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц, в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного господарського суду від 09 квітня 2019 року у справі № 908/1194/18, від 07 липня 2021 року у справі № 903/601/20, від 13 вересня 2022 року у справі № 911/731/18, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 335/236/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім цього, представник ОСОБА_1 - адвокат Доценко В. О. зазначив, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування статті 44 Цивільного кодексу Української РСР в поєднанні із Законом України «Про інвестиційну діяльність» щодо форми інвестиційного договору у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також представник ОСОБА_1 - адвокат Доценко В. О. вказав, що суди встановили обставини, які мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Доценко В. О. також заявив клопотання про витребування з архіву Голосіївського районного суду міста Києва цивільних справі № 2-1345/11, № 752/1248/13-ц, № 752/18156/14-ц.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини сьомої статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи. Вказана ухвала надсилається скаржнику та учасникам справи, яким додаються копії касаційної скарги та доданих до неї документів.

За змістом вказаних правових норм, суд вирішує питання про витребування матеріалів справи, в якій відкриває касаційне провадження за касаційною скаргою, що відповідає вимогам ЦПК України.

Чинним процесуальним законодавством не передбачено можливості витребування касаційним судом матеріалів інших справ з архіву суду. Крім цього, заявник не мотивував свого клопотання і не зазначив, на підставі яких норм процесуального права воно заявлене. Тому в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Доценка В. О. необхідно відмовити.

Крім того, представник ОСОБА_1 - адвокат Доценко В. О. заявив клопотання про виклик його до суду для підтримання касаційної скарги та надання пояснень по суті спору.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилося у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі «Жук проти України»).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Тобто суд касаційної інстанції є судом права.

Частиною першої статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.

Тлумачення вказаних норм дає підстави для висновку про те, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень.

Оскільки розгляд справи Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та необхідність виклику учасників справи для надання пояснень відсутня, то підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Доценка В. О. про виклик його до суду для підтримання касаційної скарги та надання пояснень по суті спору необхідно відмовити.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 400, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Доценка Володимира Олександровича про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Доценка Володимира Олександровича на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року.

Витребувати з Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу № 752/1584/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Торговий дім «Інтерсервіс», треті особи: Головне управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_1 , Комунальне підприємство з питань будівництва та житлових будівель «Житлоінвестбуд-УКБ», про визнання недійсним свідоцтва про право власності та встановлення факту належності майнових прав та за позовом третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Торговий дім «Інтерсервіс» про визнання правочину недійсним.

Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Доценка Володимира Олександровича про витребування з архіву Голосіївського районного суду міста Києва цивільних справі № 2-1345/11, № 752/1248/13-ц, № 752/18156/14-ц.

Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Доценка Володимира Олександровича про виклик його до суду для підтримання касаційної скарги та надання пояснень по суті спору.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 09 січня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко