Справа № 720/1383/22
Провадження № 2/720/554/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Оленчука І.В.,

секретаря Кожокар Д.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, де третьою особою є ОСОБА_4 про визнання часток у спільній сумісній власності та припинення права спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересів та як опікун в інтересах недієздатної ОСОБА_5 , звернулася до суду з позовом до Топорівської сільської ради про визначення часток у спільній сумісній власності та припинення право спільної сумісної власності .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі посилаються на те, що відповідно до свідоцтво про право власності на житло від 12 лютого 2002 року їм та померлому ОСОБА_6 в результаті приватизації згідно із Законом України « Про приватизацію державного житлового фонду «було надано у спільній сумісній власності квартира, яка розташована на території АДРЕСА_1 .

09 вересня 2007 року після смерті ОСОБА_6 тобто співвласника квартири відкрилася спадщина на його частку в квартирі в розмірі 1/5 частини. 14 квітня 2014 року державним нотаріусом Новоселицької державної нотаріальної контори було видано свідоцтво на спадщину за законом спадкоємцям тому їм та третій особі ОСОБА_4 по 1/4 частку кожному з 1/5 частки квартири. Решта частини квартири залишилося у спільній сумісній власності.

Позивач ОСОБА_1 як співвласник та спадкоємець просить визнати за нею право на ј частку квартири, ОСОБА_2 як співвласник та спадкоємець просить визнати за ним право на ј частку квартири , ОСОБА_3 як співвласник та спадкоємець просить визнати за ним право на ј частку квартири. .

Представник позивачів подав до суду заяву, в якій підтримав подану заяву і просив заявлені позовні вимоги задовольнити , а справу розглянути без його участі та позивачів

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, 09.08.2022 року надала до суду заяву про визнання позову та розгляду справи без його участі.

Третя особа в судове засідання не з`явився , причини неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12 лютого 2002 року та свідоцтво на спадщину за законом від 14 квітня 2014 року , частина квартири, яка розташована на території АДРЕСА_1 належить позивачам, в тому числі недієздатної ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності без визначення часток. Третій особі ОСОБА_4 на праві приватної власності належить 1/5 частини квартири.

Судом також встановлено що, в даний час позивачі як співвласники квартири не можуть розпоряджатися своєю часткою квартири , оскільки вона не визначена в повному обсязі Виділення частки із спільної сумісної власності їм необхідно для усунення перешкод у здійсненні права розпоряджатися свою часткою спірної квартири.

Згідно з ч.1ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

При визначенні розміру часток у майні, суд виходить із положень ч. 1ст. 357 ЦК України - вважаючи, що частки є рівними, оскільки будь-якого договору між сторонами про розмір часток суду не надано.

Як зазначено у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, що зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Згідно із ч.1ст. 368 ЦК України спільна власності двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними; розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (ч.1, ч.2ст. 369 ЦК).

За положеннями ч.1 та ч.2ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і стаття 370 ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Відповідно до ст. 361 ЦК України розпорядження часткою у праві спільної часткової власності співвласником може здійснюватися самостійно. Отже, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена.

Докази наявності між позивачами які є співвласниками 88 відсотків квартири будь-якої домовленості щодо розміру часток у праві спільної сумісної власності на квартиру у справі відсутні, а тому частки кожного з них у праві спільної власності на спірну квартиру є рівними та становлять 1/4 частки для кожного.

Рішенням Новоселицького районного суду від 31 серпня 2021 року ОСОБА_5 визнана недієздатною, а ОСОБА_3 призначена її опікуном. Відповідно до ст.67 ЦК України ОСОБА_3 маю право звернутися до суду в інтересах недієздатної доньки та просить суд про визначення її частику у спірній квартирі в розмірі 1/5 частини, оскільки це відповідає її інтересам.

На підставі викладеного, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги позивачів про визнання часток у спільній сумісній власності та припинення права спільної сумісної власності підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.372 ЦК України у разі визначення частки співвласника у спільній сумісній власності, то право спільної сумісної власності припиняється.

На підставі наведеного та керуючись ст.10,12,89,141,258,264,265,273,280-282,353,354, 372 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, де третьою особою є ОСОБА_4 про визнання часток у спільній сумісній власності та припинення права спільної сумісної власності задовольнити.

Право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 припинити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ј частину квартири АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ј частину квартири АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ј частину квартири АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 1/5 частину квартири АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І.В. Оленчук