Справа № 308/3394/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Лемак О.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа : ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою в порядку окремого провадження, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, просив встановити факт, що він ОСОБА_1 , виховує двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є одиноким батьком.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи в порядку окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

У поданій заяві, заявником зазначено місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , водночас до заяви не додано доказів, що підтверджують місце проживання заявника.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист. Реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Реєстрація місця проживання/перебування фізичної особи відповідно до вказаного Закону підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання, паспортом громадянина України, тимчасовим посвідченням громадянина України, посвідкою на постійне проживання, посвідкою на тимчасове проживання, посвідченням біженця, посвідченням особи, яка потребує додаткового захисту, посвідченням особи, якій надано тимчасовий захист та довідкою про звернення за захистом в Україні.

Таким чином, оскільки заявником не надано інформації про місце проживання, суддя не має можливості визначити підсудність даної заяви відповідно до положень ЦПК України.

Крім того, слід зазначити, що звернувшись до суду з заявою про встановлення факту, що він є одиноким батьком, заявник ОСОБА_1 не обґрунтував необхідність встановлення такого.

Статус «одинокого батька» чи «одинокої матері» дозволяє особі скористатись певними встановленими Законодавством України пільгами та правами та не потребує підтвердження такого в судовому порядку з огляду на наступне.

Статус «одинокий батько» встановлюється безпосередньо за наявності певних обставин, зокрема необхідні 2 факти: не перебування у шлюбі, а також виховання і утримання дитини самими батьком відповідно, тобто без участі іншого з подружжя у житті дитини.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 13.06.2018 у справі № №822/2446/17 вказав, що правовий статус поняття «одинокого батька» не врегульований законодавством, вбачається можливим застосовування аналогії поняття «одинокої матері», тлумачення якого зазначено у Постанові Пленуму ВСУ.

Основним критерієм для визначення статусу одинокої матері є: виховання та утримування дитини без участі батька. Одержання жінкою аліментів від батька дитини, ведення з ним спільного господарства позбавляє статусу одинокої матері.

Підставою для отримання статусу одинокої матері є відсутність запису про укладення шлюбу або наявність свідоцтва про розірвання шлюбу. Втім, свідоцтва недостатньо. Необхідно підтвердити факт того, що батько справді не бере участі у вихованні дитини. Для цього мати може звернутися до суду з позовом про позбавлення його батьківських прав, з приводу чого буде постановлено рішення суду. Можна також звернутися до поліції у зв`язку з необхідністю розшуку батька у справі за позовом про стягнення аліментів. У цьому разі документом, який підтверджує факт неучасті батька у вихованні дитини, буде відповідна постанова слідчого. Також підставою може стати довідка зі школи, садочка про те, що батько не бере участі у вихованні дитини, або подібний акт, складений та підписаний сусідами. Слід додати, що зазначений перелік документів не є вичерпним, а єдиного встановленого зразка документа, який би засвідчував статус одинокої матері, немає.

Таким чином, для того щоб отримати гарантовані законодавством пільги чи скористатись передбаченим для «одинокого батька» правами, заявнику достатньо подати до уповноваженого органу документи, які підтверджують такий його статус.

Необхідність звернення до суду з даною заявою ОСОБА_1 не підтвердив та не надав суду доказів, які б підтверджували той факт, що мати дитини не бере участі у її вихованні

Окрім того, подана заява не відповідає вимогам п. п. 2, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зокрема:

- позивачем не вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі);

- відсутні підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви із тим самим предметом та з тих самих підстав з вказаною заінтересованою особою.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи, приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, а тому вважаю за необхідне заяву залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків заяви в новій редакції з врахуванням вимог ст.ст. 175, 318 ЦПК України.

Керуючись ст. 185, 260,318 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа : ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки у строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Лемак