Справа № 159/4498/22
Провадження № 2/159/1304/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 20.11.1997 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від вказаного шлюбу сторони мають троє неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач вказує, що вона з дітьми проживає по АДРЕСА_1 . Відповідач у справі ОСОБА_2 також проживає за вказаною адресою, однак у відокремленій кімнаті. Останні роки сторони проживають окремо, як чужі люди, між сторонами зникло порозуміння та бажання досягати спільних цілей заради сім`ї та дітей. Позивач фактично власними силами закінчує внутрішні будівельні роботи в будинку, натомість відповідач активності не проявляє. Протягом року відповідач також перестав виконувати свої зобов`язання по утриманню сім`ї, насамперед дітей. Оскільки відповідач працює в Республіці Польща, фізично здоровий, інших утриманців не має, а тому може сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 від усіх доходів щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття.

Обґрунтовуючи вказаними обставинами свої позовні вимоги, позивач просить суд: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 20.11.1997 року Скулинською сільською радою Ковельського району Волинської області, актовий запис № 6; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту подачі позову до досягнення старшою дитиною повноліття. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.11.2022 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У строк встановлений судом, відповідач відзив на пред`явлений позов не подав.

Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК).

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до повного задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено з свідоцтва про одруження, сторони перебувають у шлюбі з 20.11.1997 року, який зареєстровано Скулинською сільською радою Ковельського району Волинської області, запис за № 6.

Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження.

Неповнолітні діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, що не спростовано відповідачем.

Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та інтересам неповнолітніх дітей.

Таким чином суд прийшов до висновку про те, що слід розірвати шлюб між сторонами.

Крім цього, відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька).

Таким чином вбачаються підстави для стягнення аліментів з відповідача у частці від його заробітку, як про це просить позивач.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому, за змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд звертає увагу на те, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідач має вік 53 роки, не подав доказів існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, доказів перебування на його утриманні інших осіб, а також доказів існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей.

Визначений позивачем розмір аліментів в розмірі 1/2 частини усіх доходів відповідача щомісячно, на переконання суду, буде об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

За таких обставин, з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини усіх його доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви - з 07.11.2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць (виходячи з розміру мінімальної заробітної плати) слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст. 84, 77, 80, 110, 112, 141, 180-182, 184 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 07 листопада, 2000 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області), зареєстрований 20.11.1997 року Скулинською сільською радою Ковельського району Волинської області, запис за № 6.

Після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище « ОСОБА_1 ».

Стягувати з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 07 листопада, 2000 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини всього доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви - з 07.11.2022 року до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць в сумі 3350 (три тисячі триста п`ятдесят) гривень звернути до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 07 листопада, 2000 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області) в користь держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий П. Ю. БОЙЧУК