Номер провадження: 22-ц/813/743/22
Справа № 496/1596/21
Головуючий у першій інстанції Пендюра Л.О.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 ) про стягнення боргу, на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області, постановлену під головуванням судді Пендюри Л.О. 22 листопада 2021 року у м. Біляївка Одеської області, -

встановила:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ) про стягнення боргу.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 29 березня 2021 року по справі було вжито заходи забезпечення позову.

26 квітня 2021 року ОСОБА_1 подала до суду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, в якому просила скасувати арешт на будівлю магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , який був накладений ухвалою про забезпечення позову до пред`явлення позову позивачкою від 29 березня 2021 року в порядку ст. 149 ЦПК України у даній справі.

Клопотання обґрунтовано тим, що вказана будівля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 24.10.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №6410. Оскільки ОСОБА_1 не є відповідачкою по справі про стягнення боргу, а майно, на яке було накладено арешт, відповідачці не належить, а тому накладення арешту на майно, яке є її приватною власністю, не може забезпечити законне виконання рішення суду і є порушенням її конституційних прав.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 19 липня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та постановити нове судове рішення, яким заяву про скасування заходів забезпечення позову задовольнити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права..

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що будівля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) та будівля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14809480) є одним і тим же об`єктом, який належить на праві власності ОСОБА_1 .

Сторони про розгляд справи на 22.11.2022 року були сповіщені належним чином.

02.11.2022 року від представника ОСОБА_2 на адресу Одеського апеляційного суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 29.03.2021 року було частково задоволено заяву представника ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред`явлення позову та застосовано заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на будівлю магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 14809480, без обмеження права користування, а також 1/4 частку права приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 7447561, без обмеження права на користування. Вказана ухвала набрала законної сили.

З наявного у матеріалах справи договору купівлі-продажу, укладеного 24.07.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_4 передав (продав) у власність, а ОСОБА_1 прийняла (купила) у власність будівлю магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 99,0 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

Цього ж дня, право власності на вказану будівлю магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » зареєстровано за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, про що свідчить відповідний витяг.

Згідно рішення Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області «Про перейменування вулиць, провулків населених пунктів Нерубайської сільської ради» №326-VІІ від 27.06.2017 року, АДРЕСА_1 .

Згідно ч.1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч. 4 ст. 158 ЦПК України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала, яка відповідно до ч. 5 зазначеної статті може бути оскаржена.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Отже, заходи забезпечення позову діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Як зазначено судом першої інстанції, станом на час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову, справа перебуває в провадженні суду, розгляд справи не завершено, що вказує на передчасність вимог про скасування заходів забезпечення позову.

Крім того, судом звернуто увагу на те, що ухвалою суду від 29.03.2021 року було застосовано заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на будівлю магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14809480. Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, вказаний об`єкт нерухомості зареєстровано за ОСОБА_3 відповідачкою по справі.

При цьому, третя особа ОСОБА_1 надала суду відомості про її зареєстроване право власності на будівлю магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, однак, у заяві просила суд скасувати заходи забезпечення позову на будівлю магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , без зазначення реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна.

Оскільки суд постановив ухвалу про забезпечення позову на нерухоме майно з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 14809480, що належить відповідачці, а не на майно з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 000, що належить третій особі, провадження у справі не закінчено, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для скасування заходів забезпечення позову у справі.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що будівля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) та будівля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14809480) є одним і тим же об`єктом, який належить на праві власності ОСОБА_1 .

Колегія суддів зазначає, що згідно ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта.

У разі переходу права власності на об`єкт нерухомого майна або зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна його реєстраційний номер не змінюється, крім випадків, передбачених статтею 14 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються у разі:

1) знищення об`єкта нерухомого майна;

2) поділу, об`єднання об`єктів нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна.

Однак, у даному випадку, апелянтом не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що будівля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14809480) була поділена, об`єднана з іншим об`єктом нерухомого майна, або з даного об`єкта нерухомого майна була виділена частка, внаслідок чого був створений новий об`єкт нерухомості з реєстраційним номером 000.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 22 листопада 2021 року постановлено з додержанням процесуального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 22 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2022 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе