Провадження № 22-ц/811/287/22 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року м.Львів

Справа № 461/10765/20

Провадження № 22ц/811/287/22

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 26 жовтня 2021 року у складі судді Чорної С.З., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Львівського виконавчого округу Білого А.М., суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 про визнання неправомірними та скасування висновку про вартість об`єкта нерухомого майна, -

в с т а н о в и в:

21 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася з цим позовом. Просила визнати неправомірними та скасувати висновок про вартість об`єкта оцінки від 9 листопада 2020 року, виконаний суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 на замовлення приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М. в межах виконавчого провадження АСВП №56766387 щодо визначення ринкової вартості майна (Ѕ ідеальної частки квартири АДРЕСА_1 ), що належить їй ( ОСОБА_1 ). В обґрунтування позову посилається на те, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М. перебуває ВП № АСВП №56766387 з примусового виконання виконавчого листа №461/1449/16-ц, виданого 11 липня 2018 року Галицьким районним судом м. Львова, про стягнення з неї (позивача) на користь ОСОБА_4 373 571,10 грн. боргу за договором позики, 17 807 грн. - 3% річних, всього: 391 378,10 грн. Зазначає, що 2 жовтня 2020 року приватний виконавець виніс оскаржувану постанову ВП № 5676638 про опис та арешт майна боржника, у якій зазначено конкретний перелік майна, а саме: належна їй (позивачу) на праві власності Ѕ ідеальна частка вказаної квартири. Стверджує, що опис майна виконавцем не проводився, постанова про опис та арешт майна боржника є фальшивою. Вказує, що на підставі цього вона ( ОСОБА_1 ) звернулась у Галицький районний суд м. Львова з заявою про оскарження дій приватного виконавця Білого А.М. 2 грудня 2020 року приватний виконавець направив в ЛФ ДП «Сетам» заяву про реалізацію житлової нерухомості - Ѕ частки спірної квартири. 7 грудня 2020 року приватний виконавець надіслав їй висновок про вартість цієї квартири, який виконаний суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 . Вважає, що суб`єктом оціночної діяльності протиправно, всупереч вимогам законодавства та із заниженням реальної вартості здійснено оцінку належного їй майна, а приватним виконавцем протиправно передано нерухоме майно за такою вартістю на примусові торги, оскільки суб`єкт оціночної діяльності зазначив вартість нерухомого майна лише з даних які внесені в технічний паспорт, фактичного опису майна не відбулося. Просить позов задовольнити.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2021 року в позові відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 . Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким що порушує її законні права та інтереси, винесеним з порушенням норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на доводи позовної заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Білого А.М. перебуває виконавче провадження ВП №56766387 з примусового виконання виконавчого листа №461/1449/16-ц, виданого Галицьким районним судом м. Львова 11 липня 2018 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 391 378,10 грн. (373 571,10 грн. боргу за договором позики, 17 807 грн. - 3% річних).

Постановою від 12 липня 2018 року приватного виконавця Білого А.М. відкрито виконавче провадження ВП №56766387 щодо примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа.

16 вересня 2020 року приватним виконавцем Білим А.М. на адресу ОСОБА_1 скеровано вимогу від 16 вересня 2020 року за вих. №622, у якій виконавець повідомив боржника про те, що 23 вересня 2020 року приватним виконавцем за адресою: м. Львів, вул. Староєврейська,46/6 будуть проводитися виконавчі дії щодо виявлення, опису та вилучення майна, належного боржнику, на яке можливо звернути стягнення для погашення заборгованості згідно виконавчого документа; вимагав 23 вересня 2020 року забезпечити приватному виконавцю безперешкодний доступ до майна боржника за вказаною адресою.

23 вересня 2020 року, на виконання вимоги про надання доступу до житла ОСОБА_1 приватним виконавцем здійснено вихід за адресою проживання боржника, однак доступ до квартири не надано, про що складено акт.

У зв`язку невиконанням вимоги приватного виконавця про надання доступу до квартири, виконавцем 23 вересня 2020 року скеровано на адресу боржника повторну вимогу.

На виконання вимоги про надання доступу до житла боржника 2 жовтня 2020 року приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 не надано доступу до житлового приміщення, про що виконавцем складено акт.

Постановою приватного виконавця від 2 жовтня 2020 року описано та арештовано майно, що належить ОСОБА_1 , а саме: Ѕ частки квартири загальною площею 46,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

22 жовтня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_3 для участі у виконавчому провадженні з метою визначення вартості арештованої Ѕ частки квартири.

Крім того, 22 жовтня 2020 року приватним виконавцем Білим А.М. на адресу ОСОБА_1 скеровано вимогу за вих. №660, у якій виконавець вимагав 28 жовтня 2020 року надати доступ суб`єкту оціночної діяльності ОСОБА_3 до квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

На виконання вимоги про надання доступу до житла боржника 22 жовтня 2020 року приватним виконавцем разом із суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 . Боржником не надано доступу до вказаного житлового приміщення, про що виконавцем складено акт.

9 листопада 2020 року суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ОСОБА_3 виготовлено звіт про незалежну оцінку майна, а саме: Ѕ частку квартири загальною площею 46,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно висновку оцінювача ринкова вартість об`єкта оцінки становить 831 100 грн.

19 листопада 2020 року на адресу боржника приватним виконавцем скеровано повідомлення про визначення вартості майна від 19 листопада 2020 року за вих. №688, яке отримано ОСОБА_1 9 грудня 2020 року.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними у ст. 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 914/881/17 від 13 березня 2018 року звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Згідно із постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12 липня 2001 року.

Суб`єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника щодо оскарження оцінки майна, визначеної за результатами висновку експерта, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб`єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності.

Встановлено, що ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження №56766387 (боржником).

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторони. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов`язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Згідно із ч. 5 ст. 58, ч. 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 2 ст. 43 Закону України «Про іпотеку» у разі, коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб`єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті.

Оцінка вартості житлового приміщення, яку позивач просить визнати такою, що проведена з порушенням вимог чинного законодавства України, визначається у звіті про оцінку майна, який є документальним відтворенням проведених суб`єктом оціночної діяльності дій по оцінці майна, і має відповідати встановленій процедурі, а не юридичним актом, який в свою є офіційним письмовим документом державного чи іншого органу (посадової особи), виданий в межах його компетенції, визначеної законом, який має точно визначені зовнішні реквізити та породжує певні правові наслідки, створює юридичний стан, спрямований на регулювання суспільних відносин, має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин, поширює свою чинність на певний час, територію, коло суб`єктів.

Оцінка майна, вчинена в межах виконавчого провадження, не підпадає під визначення правовстановлюючого акту та акту обов`язкового до виконання усіма учасниками певних правовідносин, оскільки є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності з визначених питань.

Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України судовому захисту підлягає лише порушене, оспорюване або невизнане право у визначений законом спосіб.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Звіт про оцінку вартості майна не є за своєю суттю правочином, а тому у відповідності до ст. 16 ЦК України не може бути визнаний протиправним.

Позивачем не надано доказів порушення державним виконавцем процедури визначення вартості майна та повідомлення про неї позивача, встановлених ст. ст. 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» суб`єктами оціночної діяльності є суб`єкти господарювання: зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача є документом, який підтверджує достатній фаховий рівень підготовки оцінювача за програмою базової підготовки для самостійного проведення оцінки майна. Форми кваліфікаційних свідоцтв оцінювача встановлюються Фондом державного майна України. Право на отримання кваліфікаційного свідоцтва набувають фізичні особи, які мають закінчену вищу освіту, пройшли навчання за програмою базової підготовки та стажування протягом одного року у складі суб`єкта оціночної діяльності разом з оцінювачем, який має не менше ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, отримали його позитивну рекомендацію та успішно склали кваліфікаційний іспит.

Зі звіту про вартість майна вбачається, що оцінка майна за адресою: АДРЕСА_2 , проведена суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , вона відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, а сам суб`єкт оціночної діяльності має достатній фаховий рівень підготовки оцінювача, про що свідчать сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 938/18 від 3 грудня 2018 року.

З урахуванням того, що звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в позові, оскільки вимоги позивача в частині оскарження оцінки майна підлягають розгляду за правилами Розділу VІІ ЦПК України, який визначає порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця, оскільки саме виконавцем приймається рішення щодо визначення вартості майна.

З урахуванням встановленого на підставі аналізу наявних у справі доказів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позовна заява не підлягає до задоволення.

З висновками суду, які відповідають встановленим обставинам справи, належить погодитися, оскільки судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено і підписано 29 листопада 2022 року.

Головуючий

Судді