ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9787/22Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М.
Провадження № 22-ц/817/968/22 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу №607/9787/22 за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України, інтереси якого представляє адвокат Приступа Лев Любомирович на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ухваленого суддею Сливкою Л.М., повний текст рішення складено 7 вересня 2022 року, -

ВСТАНОВИв:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 03 серпня 2021 року близько 21 години 20 хвилин водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Миру, 10, що в смт. Велика Березовиця, Тернопільського району Тернопільської області, не впоравшись із керуванням, допустив зіткнення із електроопорою, в результаті чого, він отримав тяжкі тілесні ушкодження. Вищевказаний транспортний засіб станом на 03 серпня 2021 року не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №06575, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська університетська лікарня» ТОР, він перебував на стаціонарному лікуванні з 03 серпня 2021 року по 31 серпня 2021 року. Діагноз поставлений КНП «Тернопільська університетська лікарня» ТОР: Поєднана краніо-торако-скелетна травма. Відкрита проникаюча черепно-мозкова травма, забій головного мозку середнього ступеня важкості. Перелом склепіння черепа у правій скроневій ділянці з переходом на основу черепа. Післятравматична пневмоцефалія. Геморагічні оболонкові нашарування над лівою скроневою часткою головного мозку. Перелом велично-орбітального комплексу зліва. Перелом суглобового відростка нижньої щелепи зліва. Отогемолікворея праворуч. Носова кровотеча. Закрита травма грудної клітки. Забій м`яких тканин верхньої третини передньої поверхні грудної клітки. Забій лівої легені. Закритий косий перелом верхньої третини правої променевої кістки із зміщенням. Перелом суглобового відростка нижньої щелепи зліва та вилично-орбітального комплексу зліва із зміщенням фрагментів. Внаслідок ДТП, він, поніс витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Його витрати на лікування становлять 11056,70 гривень. Оскільки транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2 станом на 03 серпня 2021 року не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, вважає, що вищевказані витрати повинно відшкодувати МТСБУ. Також посилається на те, що йому була завдана моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, яку повинна виплатити МТСБУ у розмірі 552,83 гривень.

Також зазначає, що МТСБУ повинно виплатити йому шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності потерпілим у сумі 6000 гривень. 01 лютого 2022 року він звернувся із заявою до МТСБУ про долучення до матеріалів страхової справи №80866 оригінал довідки про тимчасову втрату працездатності від 16 грудня 2021 року та належним чином посвідчений листок лікарських призначень, 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування закінчилися, однак, відповідач страхового відшкодування не виплатив і не надіслав обгрунтованої відмови у виплаті страхового відшкодування.

Просить стягнути з МТСБУ на його користь 17 609,53 гривень у якості невиплаченого страхового відшкодування, а саме: 11 056,70 гривень у якості відшкодування витрат, які пов`язані з лікуванням; 552,83 гривень моральної шкоди; 6000 гривень, у якості відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим. Також, просить стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000 гривень.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 2 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 17609,53 (сімнадцять тисяч шістсот дев`ять) гривень 53 копійки, що складається із: 11056,70 гривень витрати, пов`язані із лікуванням; 6000 гривень шкода, пов`язана із тимчасовою втратою працездатності; 552,83 гривень моральна шкода, завдана ушкодженням здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнуто із Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000 (шість тисяч) гривень.

Стягнуто із Моторного (транспортного) страхового бюро України в дохід держави 992,40 гривень судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду, Моторне (транспортне) страхове бюро України, інтереси якого представляє адвокат Самуляк М.Ю. подало апеляційну скаргу на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 2 вересня 2022 року року про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки, викладені в рішенні є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи .

Посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що МТСБУ є некомерційним єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не є страховиком (не здійснює страхову діяльність, не має відповідної ліцензії на страхування, а проводить лише регламентні виплати у випадках, передбачених законом).

Позивачем було долучено до матеріалів справи обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 , відомості про яке внесено до ЄРДР за №:0000194 від 04.08.2021р., відповідно до якого відбулося зіткнення автомобіля марки Skoda реєстраційний номер НОМЕР_1 , що був під керуванням ОСОБА_2 з бетонною електричною опорою. У результаті ДТП постраждали люди, а транспортний засіб зазнав технічних ушкоджень. На момент розгляду справи, позивачем не було надано документ, що підтверджує настання відповідальності винуватця ДТП , а саме, вирок суду, чи постанову суду, у результаті дій якої ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження. Тому не можна стверджувати про настання цивільно-правової відповідальності когось із учасників такої пригоди.

Зазначає, що МТСБУ жодних прав позивача не порушувало, оскільки не відмовляло у виплаті відшкодування у цій справі. І у випадку завершення відповідними органами влади розслідування обставин та причин настання ДТП, зокрема встановлення винуватця ДТП, МТСБУ повернеться до прийняття рішення по цій справі.

Також посилається на те, що відповідно до ст.26-1 Закону Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує потерпілому моральну шкоду у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, лише у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону. Підпункти "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпункт "в" пункту 41.2 статті 41 Закону у цьому випадку не застосовуються. На підставі вищенаведеного вважає стягнення моральної шкоди необґрунтованим.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Посилається, що суд першої інстанції правильно врахував, що позивач був пасажиром під час скоєння ДТП, тому МТСБУ повинно виплатити страхове відшкодування без вироку у вищевказаному кримінальному провадженні, оскільки відповідальність водія транспортного засобу володільця джерела підвищеної небезпеки настає незалежно від його вини.

Щодо заперечень в апеляційній скарзі щодо стягнення моральної шкоди з МТСБУ за шкоду заподіяну здоров`ю потерпілого, то відповідно до підпунктів "г" і VI пункту 41.1. Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону; ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до пункту 13.1 статті 13 Закону, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю І групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Відповідач у суді першої інстанції до розгляду справи по суті не надав жодних доказів, що на ОСОБА_2 не поширюється вимоги пункту 13.1 статті 13 Закону, та що у нього відсутній обов`язок, щодо виплати моральної шкоди позивачу.

Частиною 1 статті 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із частиною першою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене та ціну позову у даній справі - 17609,53 грн, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно із ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається із матеріалів справи, 03 серпня 2021 року близько 21 години 20 хвилин водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Миру, 10, що в смт. Велика Березовиця, Тернопільського району Тернопільської області, не впоравшись із керуванням, допустив зіткнення із електроопорою, в результаті чого, пасажир ОСОБА_1 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

За фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України 04 серпня 2021 року внесено відомості до ЄРДР у кримінальному провадженні №0000194, що стверджується Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як убачається із обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000194 від 04 серпня 2021 року, 03 серпня 2021 року водій ОСОБА_2 , усвідомлюючи, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно несправним автомобілем марки Skoda модель Favorit, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог пунктів 2.9 (а), 31.1,31.42 (г) та 31.4.5 (г) Правил дорожнього руху, перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно-справний стан і комплектність автомобіля марки Skoda модель Favorit, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а розпочав рух на ньому із несправностями. В подальшому, водій ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно несправним автомобілем марки Skoda модель Favorit, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався без вантажу з одним пасажиром проїзною частиною дороги вул. Миру, що в смт. Велика Березовиця, Тернопільського району, Тернопільської області. Порушуючи вимоги пунктів 1.5 ч. 1 та 2.3 «б», «д» Правил Дорожнього руху України, водій ОСОБА_2 під час руху не був достатньо уважний, не стежив належно за дорожньою обстановкою, не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і в такий спосіб, своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Через проявлену під час керування автомобілем неуважність та унаслідок грубого порушення вимог п. 1.10 ( в частині значення термінів «дорожні умови», «дорожня обстановка», «маневрування (маневр)», «безпечна швидкість», а також п. 10.1, 12.1 ПДР України, на вул. Миру навпроти домогосподарства №10, що в смт. Велика Березовиця, Тернопільського району, Тернопільської області, водій ОСОБА_2 змінює напрямок руху в ліво, допускає виїзд на зустрічну смугу для руху в подальшому виїзд на ліве узбіччя у напрямку його руху після чого відбувається зіткнення з бетонною електроопором, яка розташована на узбіччі та огородженням домогосподарства АДРЕСА_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_1 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень. Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_1 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 жовтня 2021 року призначено підготовче судове засідання на підставі обвинувального акта стосовно ОСОБА_2 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України.

Із виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого наданої КНП «Тернопільська університетська лікарня» ТОР убачається, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Тернопільська університетська лікарня» ТОР з 03 серпня 2021 року по 31 серпня 2021 року із діагнозом: Поєднана краніо-торако-скелетна травма. Відкрита проникаюча черепно-мозкова травма, забій головного мозку середнього ступеня важкості. Перелом склепіння черепа у правій скроневій ділянці з переходом на основу черепа. Післятравматична пневмоцефалія. Геморагічні оболонкові нашарування над лівою скроневою часткою головного мозку. Перелом велично-орбітального комплексу зліва. Перелом суглобового відростка нижньої щелепи зліва. Отогемолікворея праворуч. Носова кровотеча. Закрита травма грудної клітки. Забій м`яких тканин верхньої третини передньої поверхні грудної клітки. Забій лівої легені. Закритий косий перелом верхньої третини правої променевої кістки із зміщенням. Перелом суглобового відростка нижньої щелепи зліва та вилично-орбітального комплексу зліва із зміщенням фрагментів.

Як убачається із висновку експерта №907, складеного експертом Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи Х.Т. Файчак, описані у медичній карті травматичні зміни у ОСОБА_1 за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя на момент заподіяння п. 2.1.2. і п. 2.1.3 (б) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Відповідно до витягу (Про перевірку чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ) поліс на транспортний засіб, з реєстраційним номером НОМЕР_1 не знайдено.

Відтак, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль марки Skoda модель Favorit, реєстраційний номер НОМЕР_1 не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Як убачається із листка лікарських призначень під час перебування на стаціонарному лікуванні з 03 серпня 2021 року по 31 серпня 2021 року у КНП «Тернопільська університетська лікарня» ТОР ОСОБА_1 призначалися медичні препарати.

Судом установлено, що ОСОБА_1 за власні кошти придбавав медичні препарати та поніс витрати на лікування на загальну суму 11056,70 гривень.

Вказане підтверджується наявними у матеріалах цивільної справи копіями фіскальних чеків, зокрема: №2039 від 04 серпня 2021 року на суму 500 гривень; №2093 від 19 серпня 2021 року на суму 950 гривень; №2099 від 19 серпня 2021 року на суму 950 гривень; №2059 від 18 серпня 2021 року на суму 950 гривень; №2095 від 19 серпня 2021 року на суму 950 гривень; №2092 від 19 серпня 2021 року на суму 950 гривень; №2098 від 19 серпня 2021 року на суму 950 гривень; №2094 від 19 серпня 2021 року на суму 950 гривень; №000005528 від 17 серпня 2021 року на суму 163,67 гривень; № від 07 серпня 2021 року на суму 4 гривні; №125372 від 07 серпня 2021 року на суму 99 гривень; №127285 від 20 серпня 2021 року на суму 532 гривень; №126170 від 12 серпня 2021 року на суму 199 гривень; №001 від 05 серпня 2021 року на суму 36,93 гривень; №00018390 від 07 серпня 2021 року на суму 352 гривень; №993 від 07 серпня 2021 року на суму 200 гривень; №567 від 04 серпня 2021 року на суму 439,60 гривень; №0309475 від 05 серпня 2021 року на суму 462 гривень; №0309979 від 12 серпня 2021 року на суму 308,20 гривень; №835 від 06 серпня 2021 року на суму 739,30 гривень; №128816 від 17 серпня 2021 року на суму 72 гривень; №127374 від 20 серпня 2021 року на суму 312 гривень. (а.с. 27-29)

29 жовтня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України, згідно яких, позивач повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулася 03 серпня 2021 року, за участі транспортного засобу марки «Шкода», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та просив виплатити 11056,70 гривень у якості відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого у сумі 11056,70 гривень та 552,84 гривень у якості відшкодування моральної шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого.

17 листопада 2021 року №3-01-б/41429 Моторне (транспортне) страхове бюро України направило позивачу ОСОБА_1 лист, у якому повідомило, що для отримання відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням необхідно надати до МТСБУ наступні документи: належним чином оформлений та завірений (мокрою печаткою відповідного закладу) витяг з історії хвороби з обов`язковим зазначенням найменувань та кількості лікарських засобів, призначених лікарем; довідку про термін тимчасової непрацездатності, належним чином оформлену та завірену відповідним медичним закладом. Крім того, за наявності копій матеріалів справи про адміністративне правопорушення (кримінальної справи) надати їх до МТСБУ. Крім цього, звертають увагу на те, що для прийняття рішення щодо відшкодування шкоди МТСБУ необхідно отримати завірений належним чином документ, складений відповідною повноважною установою (вирок суду, постанова про відмову в порушенні кримінальної справи), що підтверджує відповідальність іншого учасника за скоєння ДТП.

Згідно Довідки про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді, виданій 16 грудня 2021 року комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради, ОСОБА_1 дійсно перебував на лікуванні у відділеннях нейрохірургії та хірургічної стоматології КНП «Тернопільська університетська лікарня» ТОР з приводу діагнозу: Поєднана краніо-торако-скелетна травма. Повний курс стаціонарного лікування з 03 серпня 2021 року по 31 серпня 2021 року.

01 лютого 2022 року позивач ОСОБА_1 направив відповідачу заяву, до якої долучив довідку про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді від 16 грудня 2021 року та листок лікарських призначень. (а.с.45)

Жодної відповіді на направлену відповідачу заяву позивач не отримав.

Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засіб».

Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявник (за наявності).

Відповідно до частини 2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 Закону, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до статті 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого статуту.

Згідно пункту а) ст. 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Таким чином, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2 станом на момент вчинення ДТП не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, позивач звертався до відповідача із заявами про виплату страхового відшкодування, однак, страхове відшкодування безпідставно не було виплачене з мотивів відсутності судового рішення у кримінальному провадженні №0000194 у справі стосовно ОСОБА_2 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України.

У направленому позивачу листі від 17 листопада 2021 року за №3-01-б/41429, зазначено, що для прийняття рішення щодо відшкодування шкоди МТСБУ необхідно отримати завірений належним чином документ, складений відповідною повноважною установою (вирок суду, постанова про відмову в порушенні кримінальної справи), що підтверджує відповідальність іншого учасника за скоєння ДТП.

Відповідно до п.22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Згідно п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Пунктами 24.2, 24.3 ст.2424 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.

Заявляючи вимогу про стягнення витрат на лікування, позивачем надано документально підтверджений розмір понесених витрат на лікування, згідно якого сума витрат понесених на придбання ліків та процедур, призначених, відповідно до листка лікарських призначень становить 11056,70 грн., на підтвердження чого долучено копії фіскальних чеків.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно стягнув із Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 понесені витрати на лікування у сумі 11056,70 грн.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю; для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною; для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Якщо особа була в зазначеному статусі менше вказаних розрахункових термінів, то до уваги береться середньомісячний доход з розрахунку суми сукупного доходу такої особи за попередній до настання страхового випадку календарний рік та доход протягом фактичного терміну (повні місяці) перебування особи в зазначеному статусі.

Згідно ст. 8 Закону України «Про Держаний бюджет України на 2021 рік», установлено у 2021 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі з 1 січня - 6000 гривень.

Враховуючи те, що позивач станом на дату ДТП не працював, МТСБУ повинно виплатити позивачу шкоду, пов`язану із тимчасовою втратою працездатності у розмірі мінімальної заробітної плати, яка на дату ДТП становила 6 000 гривень.

Колегія суддів не може прийняти до уваги твердження апеляційної скарги, що МТСБУ не є страховиком та не здійснює страхову діяльність, а лише проводить регламентні виплати як необгрунтовані, оскільки дані правовідносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у даному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди .

Безпідставними на думку колегії суддів є посилання на те, що позивачем не було надано документ, що підтверджує настання відповідальності винуватця ДТП , а саме, вирок суду, чи постанову суду, у результаті дій якої ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, оскільки позивач був пасажиром під час ДТП, водій якої не застрахував автомобіль, а тому МТСБУ повинно виплатити страхове відшкодування. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки, настає без вини її заподіювача. Відсутність вини водія забезпеченого транспортного засобу та закриття кримінального провадження відносно нього не звільняє від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідач хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Окрім того, у провадженні Тернопільського міськрайонного суду станом на 22 листопада 2022 року знаходиться справа №607/19487/21 щодо притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачене ч.2 ст.286-1 КК України.

Разом із тим, колегія суддів не може погодитися із висновками суду щодо стягнення із відповідача моральної шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілого.

Так, стягуючи моральну шкоду у розмірі 552.83 грн., суд першої інстанції керувався ст.26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої, страховиком, у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, МТСБУ відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Відповідно до ст.26-1 Закону Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 цього Закону передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону; ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності;

Пункт 13.1 статті 13 вищезазначеного Закону встановлює особливості страхування цивільно-правової відповідальності окремих категорій громадян України, а саме, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Обґрунтовуючи вимоги про стягнення моральної шкоди, ОСОБА_1 зазначив, що йому була завдана моральна шкода, оскільки внаслідок ДТП, вчиненого ОСОБА_2 , який не застрахував транспортний засіб, ним отримано тілесні ушкодження, що спричинило розлад здоров`я та потребувало лікування.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем в обґрунтування вимог про стягнення моральної шкоди з МТСБУ, не надано доказів, що ОСОБА_2 відноситься до осіб, зазначених у п.13.1 ст.13 вищевказаного Закону.

Матеріали справи також таких доказів не містять, представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу не посилався на докази, що ОСОБА_2 відноситься до осіб, зазначених п.13.1 ст.13 вищевказаного Закону.

А тому слушними є доводи апеляційної скарги, що у даній справі підпункти "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпункт "в" пункту 41.2 статті 41 Закону у випадку щодо стягнення з МТСБУ моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я позивачу не застосовуються.

Відповідно до ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 2 вересня 2022 року слід скасувати в частині стягнення моральної шкоди на користь позивача з МТСБУ.

В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін, оскільки відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, як таких, що по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 вересня 2022 року в частині стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 552,83 гривень моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовити.

В іншій частині рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 8 грудня 2022 року.

Головуючий Дикун С.І.

Судді: Парандюк Т.С.

Храпак Н.М.