Номер провадження: 22-ц/813/367/22
Справа № 504/891/19
Головуючий у першій інстанції Вінська Н. В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Комлевої О.С., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Мілєвої М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 червня 2021 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко І.В. про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання спільно сумісною власністю та визнання права власності

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року, ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко І.В. про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання спільно сумісною власністю та визнання права власності.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 червня 2021 року заяву представника ОСОБА_3 - адвоката Опалюка Сергія Валерійовича про забезпечення позову - задоволено частково.

Вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на частки ОСОБА_4 в статутному капіталі товариств (корпоративних прав), а саме:

1.Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРАМОЦЕНТР» , місцезнаходження юридичної особи: 67562, Одеська обл., Комінтернівський район, село Крижанівка, вул. Атаманюка, буд. 22., розмір статутного капіталу 280 000, 00 грн., розмір внеску ОСОБА_4 до статутного капіталу 279 720, 00 грн., частка ОСОБА_4 статутному капіталі - 99,9%, дата реєстрації 04.06.2015 року;

2.Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРАМІТ», , місцезнаходження юридичної особи: 67562, Одеська обл., Лиманський район, село Крижанівка, вул. Атаманюка, буд. 22, розмір статутного капіталу 20 000 грн, розмір внеску ОСОБА_4 до статутного капіталу 20 000, частка ОСОБА_4 статутному капіталі - 100 %, дата реєстрації 22.06.2006 року;

3.Товариства з обмеженою відповідальністю «САВРАНСЬКИЙ ХЛІБ», , місцезнаходження юридичної особи: 66200, Одеська обл., Савранський район, селище міського типу Саврань, вул. Центральна, буд. 5 А, розмір статутного капіталу 461 300, 00 грн., розмір внеску ОСОБА_4 до статутного капіталу 461 300, 00, частка ОСОБА_4 в статному капіталі - 100%, дата реєстрації 22.06.2006 року;

4.Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ КЕРАМЗИТ», , місцезнаходження юридичної особи: 67562, Одеська обл., Комінтернівський район, село Крижанівка, вул. Атаманюка, буд. 22, розмір статутного капіталу 25 000, 00, розмір внеску ОСОБА_4 до статутного капіталу 24 500,00 грн, частка ОСОБА_4 в статутному капіталі - 98 %, дата реєстрації 01.03.2016 року;

5.Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТУНА КОМПАНІ» , місцезнаходження юридичної особи: 65005, Одеська обл., місто Одеса, вул. Михайлівська, буд. 5, розмір статутного капіталу 23 700, 00 грн, розмір внеску ОСОБА_4 до статутного капіталу 23 700, 00, частка ОСОБА_4 в статутному капіталі - 100 %, дата реєстрації 13.12.2004 року.

В іншій частині заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить суд ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 червня 2021 року - скасувати, у задоволенні заяви адвоката Опалюка С.В. про забезпечення позову - відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , посилаючись на її необґрунтованість, просить суд у задоволенні вимог апеляційної скарги щодо скасування ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 червня 2021 року про забезпечення позову - відмовити у повному обсязі.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо її змісту і вимог до апеляційного суду не направили.

Про судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 01.12.2022 року, учасники справи були повідомлені належним чином, що підтверджується довідками секретаря судового засідання про доставку електронного листа.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про часткове задоволення заяви представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 про забезпечення позову, районний суд виходив з того, що забезпечення позову як накладення арешту на частку спадкодавця в статутному капіталі товариств є необхідним і достатнім для забезпечення виконання можливого судового рішення, та не перешкоджає господарській діяльності товариства, а також не порушує прав інших осіб його застосуванням.

Однак, з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки до нього суд дійшов з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Так, за змістом ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову належить розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 754/4437/18 (провадження № 61-47464св18) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Однак, судом першої інстанції вищевказані вимоги законодавства не були дотримані, виходячи з наступного.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, з виділених матеріалів справи вбачається, що предметом позову є встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу позивачки і батька відповідачів , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнання спільною сумісною власністю майна, яке за життя належало спадкодавцю ОСОБА_4 та визнання права власності на частку цього майна.

Порушуючи питання про забезпечення позову, представник ОСОБА_3 - адвокат Опалюк С.В. посилався зокрема на те, що після смерті спадкодавця - ОСОБА_4 , залишилась спадщина, спадкоємцями першої черги є рідні сини спадкодавця, які є відповідачами по справі та позивач - ОСОБА_2 , яка не перебувала у офіційному шлюбі із спадкоємцем та вважає себе спадкоємцем першої черги. Майнові права на частки спадкодавця в статутному капіталі є безпосереднім предметом спору у розумінні ч.1 ст. 190 ЦК України. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.03.2019 року, було задоволено забезпечення позову ОСОБА_2 та вжиті заходи забезпечення позову, зокрема заборони державному реєстратору Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради вчиняти дії щодо державної реєстрації змін до Статуту вищевказаних підприємств. В подальшому постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.04.2021 року, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в частині заборони державному реєстратору Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради вчиняти дії щодо державної реєстрації змін до Статутів ТОВ «Керамоцентр», ТОВ «Ізокерам», ТОВ «Одеський Керамзит», ТОВ «Савранський Хліб», ТОВ «Фортуна Компані» - скасовано. На теперішній час арешт на майнові права на частки вищевказаних підприємств відсутні та на думку заявника наразі існує реальна можливість видачі на зазначене майно свідоцтва про право на спадщину, що в свою чергу фактично унеможливить виконання рішення суду. Також заявником додатково зазначено, що накладення арешту на частку у статутному капіталі не перешкоджатиме господарській діяльності товариств та не порушуватиме права та інтереси інших осіб.

Разом з тим, апеляційний суд не може погодитись із висновками районного суду, що забезпечення позову як накладення арешту на частку спадкодавця в статутному капіталі товариств є необхідним і достатнім для забезпечення виконання можливого судового рішення, не перешкоджатиме господарській діяльності товариства, та не порушуватиме прав інших осіб його застосуванням.

Так, звертаючись до суду із вказаною апеляційною скаргою, ОСОБА_1 посилається на те, що зазначений вид забезпечення позову фактично позбавляє його можливості оформити свої спадкові права і відповідно здійснювати управління господарськими товариствами у складі вищих органів управління цих товариств - загальних зборів учасників.

Згідно із ст. 29 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю» від 06.02.2018 року, загальні збори учасників є вищим органом товариства. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників.

Апелянт зазначає, що внаслідок оскаржуваної ухвали, він досі не може вступити у спадщину та належним чином оформити необхідні правовстановлюючі документи на неї і як наслідок він не може здійснювати управління господарськими товариствами, а отже накладення арешту на частки (корпоративні права) у господарських товариствах хоча і є, на думку суду тимчасовим заходом, але є необґрунтованим, непропорційним заходом, а також втручанням у господарську діяльність господарських товариств, оскільки вони позбавлені управління своєю діяльністю вищим органом управління цих господарських товариств.

Апеляційний суд частково погоджується із такими доводами апелянта, оскільки в такому випадку вжиття вказаних заходів забезпечення позову перешкоджатиме господарській діяльності товариств та обмежуватиме їх права у користуванні та розпорядженні власним майном, що може призвести до незворотних наслідків.

Такі заходи забезпечення позову в вигляді накладення арешту на частки в статутному капіталі будуть порушувати права і майнові інтереси цих юридичних осіб (ТОВ «КЕРАМОЦЕНТР», ТОВ «КЕРАМІТ», ТОВ «САВРАНСЬКИЙ ХЛІБ», ТОВ «ОДЕСЬКИЙ КЕРАМЗИТ», ТОВ «ФОРТУНА КОМПАНІ») та інших співвласників, які не залучались до участі у справі.

Проте, застосовуючи заходи забезпечення позову, районний суд на вищевикладене уваги не звернув і не врахував, що таким видом забезпечення позову здійснюється втручання в господарську діяльність вищевказаних товариств, що не відповідає положенням ст. 149, 150 ЦПК України.

Крім того, забезпечення позову полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. В даному випадку , в порушення зазначених норм права, суд першої інстанції забезпечив позов за заявою відповідача по справі.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга є частково обґрунтована, оскільки суд першої інстанції в порушення зазначених вимог процесуального закону задовольнив заяву про забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Частиною 1ст. 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 червня 2021 року - скасувати.

Прийняти постанову.

В задоволення заяви представника ОСОБА_3 - адвоката Опалюка Сергія Валерійовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко І.В. про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання спільно сумісною власністю та визнання права власності - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12.12.2022 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: О.С. Комлева

С.М. Сегеда