г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1587/18
Номер провадження 6/213/49/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Мазуренка В.В., за участі секретаря судового засідання Гусарової О.С.,

без участі сторін, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області заяву Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі №213/1587/18,

В С Т А Н О В И В:

Представник Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулась в суд із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, вказуючи, що 23 травня 2022 року отриманий виконавчий лист за рішенням суду у справі №213/1587/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КТПМ «Криворіжтепломережа» заборгованості за централізоване опалення в розмірі 7017,10 грн та судового збору. Строк пред`явлення до виконання вказаного виконавчого листа 14 червня 2022 року, який пропущено, що позбавляє стягувача можливості стягнення заборгованості з відповідача. В обґрунтування причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання посилається на те, що великі обсяги поданих позовних заяв і заяв на видачу судових наказів та їх розгляд судом інколи унеможливлюють своєчасне отримання виконавчих документів. Також зазначає, що 11 березня 2022 року на території України запроваджено карантин, який було продовжено до 31 серпня 2022 року.

Особи, які брали участь у справі, повідомлені про дату судового засідання, але до суду не з`явились. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши заяву з доданими документами, судом встановлені наступні обставини.

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2019 року задоволенні позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за централізоване опалення в розмірі 7017,10 грн та судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року встановлює строк пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом трьох років.

Відповідно до ч.1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

09 травня 2022 року представник позивача звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа у справі 213/1587/18.

23 травня 2022 року судом виданий виконавчий лист у справі, в якому зазначений строк пред`явлення його до виконання - 14 червня 2022 року. Виконавчий лист отримано представником позивача 02 червня 2022 року, а тому останній мав змогу вчасно пред`явитии його до виконання.

В обґрунтування причин пропуску строку представник стягувача вказує на великі обсяги позовних заяв, що подаються до суду та ухвалення судом судових рішень, а також встановлений на території України карантин.

Можливість отримати своєчасний судовий захист є головним аспектом реалізації права на доступ до правосуддя. Однак вказане право не може бути абсолютним і його реалізація повинна бути здійснена в межах певних процесуальних строків.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях «Пономарьов проти України», «Щокін проти України», «Белле проти Франції» зазначив, що питання поновлення процесуального строку в контексті реалізації права доступу до справедливого суду не є абсолютним і при вирішенні цього питання не може застосовуватися автоматично.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №370/522/16-ц, провадження № 61-12678св21 18 січня 2022 року досліджував питання щодо поновлення процесуального строку у зв`язку із запровадженням карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID 19) та прийшов до висновку, що сам факт існування певних карантинних обмежень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку, якщо такі обмеження об`єктивно не перешкоджали реалізувати своє право у строки встановлені процесуальним законодавством України.

Заявником не зазначено поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання після винесення судового рішення. Будь-яких доказів, як б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, не надано.

Крім того, доводи, на які посилається в заяві представник позивача в обгрунтування поважності пропуску пред`явлення виконавчих листів до виконання, не можуть бути підставою для задоволення цієї заяви, оскільки вказані стягувачем зміни, внесені до ст.ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України стосуються лише строків загальної та спеціальної позовної давності.

Також, необхідно зазначити, що питання про застосування строків давності має важливе значення в контексті застосування практики Європейського суду з прав людини та забезпечення передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод права на справедливий суд. Так, у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-2469цс16 зроблено такий правовий висновок: "Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що строки давності це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець визначив, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечив рівність сторін виконавчого провадження.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява КТПМ «Криворіжтепломережа» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання не обґрунтована, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 247, 258, 260, 433 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі №213/1587/18 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Мазуренко