Провадження 22- ц /812/1054/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Бондаренко Т.З.,

суддів - Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №945/600/22 за апеляційною скаргою

Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Веснянської сільської ради

на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2022 року, постановлену під головуванням судді Войнарівського М.М. в приміщенні того ж суду, за позовом

Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Веснянської сільської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Веснянської сільської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути аліменти з відповідача на утримання дітей.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 08 серпня 2022 року позовну заяву залишено без руху з підстав того, що у позовній заяві не зазначено реєстраційний номер облікової картки платників податків відповідача, та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Також зазначено, що позивачу необхідно надати суду оригінали документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, оскільки приписи п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», на які посилається позивач, не поширюються на подання позовних заяв у вказаній категорії справ та судовий збір з них справляється.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2022 року позовну заяву Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Веснянської сільської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, - повернуто позивачеві.

Вказана ухвала мотивована тим, що зазначені в ухвалі Миколаївського районного суду Миколаївської області від 08 серпня 2022 року недоліки не були усунуті в повному обсязі, а саме: не надано оригінали документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Надавши на адресу суду новий текст заяви зазначено сторони як заявник та відповідач.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Веснянської сільської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою справу направити для подальшого розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції незаконно повернув її позовну заяву, оскільки позивач усунув недоліки, зазначені в ухвалі від 08 серпня 2022 року шляхом уточнення позовних вимог із зазначенням реєстраційного номеру облікової картки платників податків відповідача.

Щодо судового збору, позивач наголошує що він звільнений від сплати судового збору у даній справі на підставі п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», оскільки поняття «заява» є більш ширшим за поняття «позовна заява» і включає в себе різновиди заяв згідно із ст. 174,182 ЦПК України.

Ухвалою апеляційного суду від 21 листопада 2022 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч.2 ст.369 ЦПК України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

За приписами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

За приписами ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, в липні 2022 року Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Веснянської сільської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 08 серпня 2022 року позовну заяву залишено без руху з підстав того, що позивач у позовній заяві не зазначив реєстраційний номер облікової картки платників податків відповідача, та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Також зазначено, що позивачу необхідно надати суду оригінали документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, оскільки приписи п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», на які посилається позивач, не поширюються на подання позовних заяв у вказаній категорії справ та судовий збір з них справляється.

На виконання вказаної ухвали 22 листопада 2022 року позивач подав заяву зазначивши реєстраційний номер облікової картки платників податків відповідача. Також позивачем повторно звернуто увагу суду на те, що він звільнений від сплати судового збору у даній категорій справ на підставі п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2022 року позовну заяву Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Веснянської сільської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, - повернуто позивачеві.

Повертаючи позовну заяву, районний суд виходив з того, що підстав щодо звільнення від сплати судового збору ним не встановлено, а приписи п.14 ч.2 ст.3 «Про судовий збір» не поширюються на подання позовних заяв у вказаній категорії справ та судовий збір з них справляється.

З таким висновком суду погодитись не можна.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на суд включає, насамперед, принцип доступу до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Таким чином, дія чинної редакції п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» не обмежується певним колом осіб і поширюється на будь-яку особу (фізичну або юридичну), яка звертається до суду про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

В позовній заяві Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Веснянської сільської ради посилається на те, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки по вихованню та розвитку дітей, не створює для них належні умови для проживання, та натепер виникло питання про позбавлення її батьківських прав. Таким чином позивач звернувся із позовом про захист прав неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Захист прав та інтересів дитини є одним із найважливіших завдань держави, адже ставлення до дітей, їхніх прав і свобод, повага до їхньої людської гідності як найточніше відображають рівень гуманності й цивілізованості суспільства. Діти є особливо уразливою групою з огляду на їх вік, психічний і фізичний розвиток, потребують спеціального постійного догляду і захисту. Необхідність захисту прав дитини виникає у будь-якому випадку, коли відбувається порушення її прав незалежно від того, чи усвідомлює це сам потерпілий (дитина). Під захистом прав дитини розуміється відновлення порушеного права, створення умов, які компенсують втрату прав, усунення перешкод на шляху здійснення права та інтересів.

Відтак, чи не найважливішу роль у можливості здійснення захисту прав дітей відіграє наявність в особи, яка представлятиме їхні інтереси, можливості отримання безперешкодного доступу до правосуддя.

Посилання суду першої інстанції на те, що позовна заява не входить до переліку процесуальних документів, за подання яких сторона звільняється від сплати судового збору не відповідає нормам процесуального права, зокрема главі 1 розділу ІІІ ЦПК України. Зі змісту цих положень вбачається, що законодавством письмові заяви учасників позовного провадження розділяються на заяви з процесуальних питань та заяви по суті справи, до яких зокрема входить і позовна заява.

За таких обставин, повертаючи позовну заяву Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Веснянської сільської ради з причин не сплати судового збору, суд першої інстанції не врахував наведені вище положення законодавства та залишив їх поза увагою з формальних міркувань, оскільки судовий збір не справляється за подання позовної заяви про захист прав малолітніх та неповнолітніх осіб на підставі п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір».

Крім цього в оскаржуваній ухвалі, як підставу повернення позовної заяви Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Веснянської сільської ради, вказано і те, що в новому тексті звернення до суду, сторони зазначено, як заявник та відповідач, тоді як сторонами в позовному провадженні є позивач та відповідач.

Проте, вказана обставина не може бути підставою для повернення позовної заяви, оскільки такий недолік не був предметом залишення її без руху. До того ж залишаючи без руху позовну заяву, суд не пропонував викласти її в новій редакції, таким чином, звернення позивача від 25 жовтня 2022 року направлено на усунення вказаних судом недоліків раніше поданого позову.

Таким чином суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав визнання неподаною та повернення позовної заяви Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Веснянської сільської ради.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, враховуючи, що судом допущені порушення норм процесуального права, на підставі положень п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За такого апеляційна скарга представника Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Веснянської сільської ради підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Веснянської сільської ради задовольнити.

Ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2022 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 07 грудня 2022 року.

Судді: Т.З.Бондаренко

Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова