Шаргородський районний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2022 року

м. Шаргород

Справа № 152/1224/22

Провадження № 2-о/152/71/22

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Соколовської Т.О.

з участю

секретаря судового засідання Шалавінської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Шаргородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький),

учасники справи - не прибули,

встановив:

І. Короткий зміст заяви, виклад позиції заявника

07.12.2022 ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду Вінницької області з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа Шаргородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Віліне Бахчисарайського району Автономної Республіки Крим померла її мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 15.02.2022 НОМЕР_1 Бахчисарайським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим видано свідоцтво про смерть НОМЕР_2 та складено актовий запис про смерть № НОМЕР_3 , яке не відповідає вимогам законодавства України, оскільки видане на території, що належить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють повноваження.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 має юридичне значення для заявника ОСОБА_1 , оскільки необхідне заявнику для державної реєстрації смерті матері, проведеної державним органом України та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України, а також оформлення спадкових прав.

ІІ. Виклад позицій заінтересованих осіб, заяви і клопотання учасників справи

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, від неї до суду поступила заява про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує (а.с.17).

Представник заінтересованої особи - Шаргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився. 07.12.2022 від начальника відділу ДРАЦС Магдалюк Л.В. до суду поступила заява про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи, щодо задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечує (а.с.18).

Інших заяв і клопотань, пов`язаних із розглядом справи від учасників справи до суду не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 07.12.2022 заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду в порядку окремого провадження, відкрито провадження та призначено судове засідання на 15 годину 07 грудня 2022 року (а.с.14).

Перешкод для розгляду справи судом не встановлено.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом

У справі, що розглядається судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 була матір`ю заявника ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії НОМЕР_4 , виданим Жданівським с/ЗАГС Шаргородського р-ну ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому батьками ОСОБА_1 зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.6).

23.10.1982 ОСОБА_1 одружилася з ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_5 , виданим Клекотинською сільською радою Шаргородського району Вінницької області 23.10.1982 (а.с.6)

09.03.1994 ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище на « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_6 , виданим Клекотинською сільською Радою народних депутатів Шаргородського району Вінницької області 09.03.1994 (а.с. 9).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Віліне Бахчисарайського району Автономної Республіки Крим (а.с.10).

Згідно довідки про смерть № С-00418 від 15.02.2022, виданої Бахчисарайським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, причиною смерті ОСОБА_2 стала недостатність коронарна гостра, атеросклеротична хвороба серця, ішемія церебральна хронічна (а.с.11).

Факт смерті ОСОБА_2 зареєстрований 99100015 Бахчисарайським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис про смерть № НОМЕР_3 , про що видано свідоцтво про смерть НОМЕР_7 (а.с.10), яке не відповідає вимогам законодавства України, оскільки видане на території, що належить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють повноваження.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 має юридичне значення для заявника ОСОБА_1 , оскільки необхідне заявнику для державної реєстрації смерті матері, проведеної державним органом України та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України, а також оформлення спадкових прав.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Згідно з ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з положеннями п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ч.1 ст.316 ЦПК України).

Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан або тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан або тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь - якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно довідки про смерть № С-00418 від 15.02.2022, виданої Бахчисарайським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, причиною смерті ОСОБА_2 стала недостатність коронарна гостра, атеросклеротична хвороба серця, ішемія церебральна хронічна (а.с.11).

Факт смерті ОСОБА_2 зареєстрований 99100015 Бахчисарайським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис про смерть № НОМЕР_3 , про що видано свідоцтво про смерть НОМЕР_7 (а.с.10).

Вказані документи відповідно до інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо окремих питань застосування ЗУ від 04.02.2016 «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території» беруться до уваги під час розгляду даної справи, проте відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, медичні документи, свідоцтво про смерть, що підтверджують факт смерті особи на тимчасово окупованій території - с. Віліне Бахчисарайського району Автономної Республіки Крим, видані діючими сьогодні закладами, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому, не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України.

Не може вважатись легітимним на території України і свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України.

Документи, які видані органом, що створений на тимчасово окупованій території у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до частини 3 статті 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно зі ст.4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Правовий режим тимчасово окупованої території може бути визначено, змінено чи скасовано законами України. В умовах воєнного стану правовий режим тимчасово окупованої території, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначається, змінюється і скасовується рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України.

Пленум ВСУ у п. п.1, 10 постанови №5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд вправі розглядати справи про встановлення фактів реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

З матеріалів справи вбачається, що свідоцтво про смерть було видане на тимчасово-окупованій території України - в Автономній Республіці Крим.

Отже, свідоцтво про смерть НОМЕР_2 , видане 99100015 Бахчисарайським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим 15.02.2022 є недійсним і не створює правових наслідків, оскільки було видане на тимчасово окупованій території органом, який не мав повноважень видавати відповідний документ.

Відповідно до вимог статті 49 ЦК України, народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Віліне Бахчисарайського району Автономної Республіки Крим, яке Розпорядженням КМУ від 07.11.2014 №1085-р віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року (ч.2 ст.1ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Відповідно ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях.

Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

VІ. Висновки суду

Аналіз перевірених і оцінених доказів переконує суд, що ОСОБА_1 на підтвердження заяви надані належні, достовірні, допустимі докази, які не викликають сумніву у суда і є достатніми для встановлення юридичного факту смерті матері ОСОБА_2 , оскільки вона померла на території тимчасово непідконтрольній Україні, її смерть не може бути зареєстрована в органах ДРАЦСУ на підставі документу, виданого закладом, який знаходиться на тимчасово не підконтрольній території Україні.

Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення і іншого порядку його встановлення немає.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні в справі "Ушаков та Ушакова проти України" від 18.06.2015 (остаточне - 18.09.2015), в пункті 78 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності "поза розумним сумнівом". Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…".

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 , суд також застосовує практику Європейського суду з прав людини, зокрема викладену в рішеннях у справах "Лоізіду проти Туреччини", "Кіпр проти Туреччини", "Мезер проти Республіки Молдова і Росії", "Ілашку і інші проти Молдови і Росії", де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

У пункті 333 рішення у справі "Ілашку і інші проти Молдови і Росії", Європейський суд з прав людини висловив правовий висновок про те, що коли держава не може забезпечити дію своєї влади на частині своєї території внаслідок фактичної ситуації (наприклад, сепаратистський режим, військова окупація), держава не перестає нести відповідальність і здійснювати юрисдикцію. Вона повинна всіма доступними дипломатичними і правовими засобами із залученням іноземних держав і міжнародних організацій продовжувати гарантувати права і свободи, передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", Європейський суд з прав людини, зазначив, зокрема, в п.п. 90, 91, 96, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.

Відповідно до правил ч.4 ст.317, п. 8 ч. 1 ст.430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті допустити до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 7, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 316, 317, 430 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на підставі ст. 293, ч.2 ст.315 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Шаргородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Клекотина Жмеринського району Вінницької області померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Віліне Бахчисарайського району Автономної Республіки Крим.

Рішення підлягає до негайного виконання.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до Шаргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) для державної реєстрації смерті особи.

Відповідно до ч.4 ст. 317 ЦПК України оскарження рішення у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шаргородський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Ім`я (найменування) сторін:

- заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Лисичанськ Луганської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_8 , виданий Шаргородським РВ УМВС України в Вінницькій області 27 серпня 1995 року;

- заінтересована особа - Шаргородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), місцезнаходження - м. Шаргород Жмеринського району Вінницької області, вул. Героїв Майдану, буд. 217, ідентифікаційний код за .

Рішення ухвалено та підписано 07.12.2022.

Головуючий суддя: Т.О. Соколовська