Справа № 683/2812/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Лугового О.М.

з участю секретаря Градомської Д.Р.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні в залі судув м.Старокостянтинів цивільну справу №683/2812/22 (2/683/902/2022) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про позбавлення батьківських прав,

встановив:

14 жовтня 2022 року адвокат Козак І.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про позбавлення батьківський прав.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що з 03 липня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 березня 2022 року. Від даного шлюбу у сторін є спільні діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З ОСОБА_2 на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2021 року стягуються аліменти на утримання дітей, які ОСОБА_2 не сплачує, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 46 877 грн. 64 коп. Фактично два із половиною роки сторони проживають окремо. Діти проживають із матір`ю. ОСОБА_2 є наркозалежною особою, яка ніде не працює. До дня подачі даного позову ОСОБА_2 дітей не бачив вже майже півтора роки, не спілкується з ними, не цікавиться щодо потреб та інтересів дітей, жодного з покладених законом на батьків обов`язків щодо своїх дітей не виконує, не бере участі у вихованні дітей.

Байдужа поведінка відповідача свідчить про його свідоме ухилення від виконання обов`язків по вихованню дітей, а тому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено розгляд справи проводити у порядку загального позовного.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 листопада 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин не явки не повідомив.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява в якій просить справу слухати у його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, подав до суду заяву якою просить розгляд справи здійснювати без його участі, позов визнає, не заперечує щодо його задоволення.

Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області в судове засіданні не з`явився, подав до суду заяву, якою просить розгляд справи проводити за його відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 липня 2013 року, який було розірвано рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 березня 2021 року.

У сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_4 , та ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка - ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу між сторонами діти залишилися проживати із матір`ю та перебувають на повному її утриманні.

Відповідач ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей ухиляється свідомо, без поважних на те причин.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 з часу розірвання шлюбу із позивачем не спілкується із дітьми, не відвідує їх, не бере ніякої участі в їх матеріальному забезпеченні, вихованні та навчанні, не сплачує аліменти присуджені до стягнення за рішенням суду, не виявляє щодо них батьківського піклування та турботи.

Ці обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2021 року та від 10 березня 2021 року, довідкою Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькій області №32267 від 06.10.2022 року щодо заборгованості по сплаті аліментів із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу №2/683/528/2021 від 23.04.2021 року.

Згідно розрахунку головного державного виконавця Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькій області №32267 від 06.10.2022 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_3 станом на 01 жовтня 2022 року становить 46 877грн. 64 коп.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.164 СК України, батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Поведінка відповідача, який тривалий час взагалі не спілкується із дітьми, не виховує їх, не утримує матеріально, що свідчить про його байдуже ставлення до дітей та про свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.

Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.

Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх дітей, без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дітьми та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно малолітніх дітей є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини

Поведінка відповідача, який тривалий час взагалі не спілкується із дітьми, не виховує їх, не утримує матеріально, що свідчить про його байдуже ставлення до дітей та про свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 27.09.2022 року №02-01/962 позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є доцільним та відповідає інтересам дітей.

Оцінивши усі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_3 та не бажає займатись їх вихованням і в майбутньому, а тому відповідно до ст.164 ч.1 п.2 СК України його слід позбавити батьківських прав відносно цих дітей.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст.141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивачки 1984 грн. 80 коп., понесених нею судових витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 264-265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1984 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Старокостянтинівським РС УДМС України від 04.07.2013 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Старокостянтинівським РВ УМВС України в Хмельницькій області від 20.03.2002 року.

Третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, місцезнаходження: 31100, вул.Острозького, 41, м.Старокостянтинів, Хмельницького р-н., Хмельницької обл., .

Суддя: