Справа № 559/574/19
Провадження № 2/559/10/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2022 р. місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

за участю секретаря Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дубно цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із спільної часткової власності,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дубенського міськрайонного суду Рівненської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із спільної часткової власності.

Ухвалою суду від 22 квітня 2019 року справу прийнято до провадження та з метою виконання вимог, передбачених ч. 1 ст. 189 ЦПК України, призначено підготовче судове засідання.

12 жовтня 2020 року ухвалою суду призначено судову будівельно-технічну експертизу. На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено.

Ухвалою суду від 25 січня 2021 року провадження у справі відновлено.

17 січня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Жуковський О.В. в судові засідання 04.04.2022 року та 21.06.2022 року не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, про причини своєї неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за відсутності сторони позивача до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_2 судове засідання повторно не з`явився, до суду повернувся конверт з відміткою пошти «Адресат за вказаною адресою відсутній». Крім того, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України.

Згідно із ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Статтями 223, 257 ЦПК України врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Так, відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України в разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Позивачка та її представник в судове засідання, призначене на 04 квітня 2022 року, не з`явилися. Представник позивача подав до суду клопотання, згідно якого просив відкласти розгляд справи у зв`язку із зайнятістю у іншому судовому процесі, однак, жодними доказами вказаного факту підтверджено не було.

21 червня 2022 року позивачка та її представник повторно у судове засідання не з`явилися. ОСОБА_1 про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить судова розписка. Заяви про розгляд справи у відсутності сторони позивача суду не подавала.

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що позивачка та її представник не з`явилися до суду повторно без поважних причин.

Причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч.5 ст.223 ЦПК України) направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, даний позов підлягає залишенню без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою позивачки та її представника в судове засідання без поважних причин та неповідомлення ними про причини неявки.

Керуючись ст.ст.200, ч.5 ст.223, ч.1 ст.257 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із спільної часткової власності - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу її право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського Апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Р.В. Ралець