Справа № 304/1380/22 Провадження № 2-о/304/39/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2022 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Чепурнова В. О.,

з участю секретаря судового засідання Галас А.Ю.,

розглянувши у порядку окремого провадження цивільну справу № 304/1380/22 за спільною заявою подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

заявники подали до суду спільну заяву про розірвання шлюбу у порядку ст. 293 ЦПК України, яку мотивують тим, що 22 листопада 2016 року між ними було укладено шлюб, під час якого народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказують, що протягом останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що у кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, ведення спільного господарства між ними припинено та, на їх переконання, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки це буде суперечити їх інтересам та інтересам їх сина. Зазначає також, що кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, до того ж заявник ОСОБА_1 останній рік проживає окремо від чоловіка та сина і має намір у найближчий час виїхати на постійне проживання за межі України, в той час як заявник ОСОБА_2 разом із сином буде проживати в Україні. З цього приводу між ними 19 липня 2022 року укладено Договір про виховання та утримання дитини, за яким визначено місце проживання дитини разом з батьком ОСОБА_2 . На підставі наведених аргументів, посилаючись на норми чинного законодавства просять суд розірвати між ними шлюб та залишити неповнолітнього ОСОБА_4 на вихованні, утриманні та проживанні разом з батьком ОСОБА_2 .

У судове засідання заявники не з`явилися, подали спільну заяву про підтримання своїх вимог та просили провести розгляд справи за їх відсутності, заявнику ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи та подану учасниками заяву, суд приходить до такого висновку.

За змістом ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Встановлено, що 22 листопада 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 623, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане повторно Перечинським районним відділом ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 05 листопада 2019 року.

Статтею 109 СК України передбачено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

У відповідності до ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Суд вважає, що спільна заява подружжя про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, а тому оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами.

Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Заявник ОСОБА_1 зазначила, що після розірвання шлюбу буде іменуватись прізвищем « ОСОБА_5 ».

Крім цього судом встановлено, що за час перебування в шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. І.Франківськ) 18 березня 2020 року.

Згідно з положеннями статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ст. 161 СК України за наявності спору щодо того з ким із батьків буде проживати малолітня дитина, даний спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у справі № 339/143/20 (провадження № 61-6809св21) від 22 грудня 2021 року, та окрім цього визначив, що зазначення у резолютивній частині рішення суду з ким дитина залишиться проживати, не свідчить, що суд вирішив позов про визначення місця проживання дитини, оскільки суд лише констатує, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому її місце проживання. Одночасно Верховний Суд наголошує на тому, що відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання дитини разом з ним за наявності підстав вважати, що це відповідатиме найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 157 СК України батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Предметом даного договору є визначення місця проживання та дії з виховання, навчання, догляду за дитиною або поєднаних цих елементів, спрямованих на забезпечення нормального фізичного, духовного та морального розвитку дитини. Договір укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 19 липня 2022 року укладено договір про виховання та утримання дитини, який посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Малинич Н.А. та зареєстровано у реєстрі за № 1759.

Так, між сторонами визначено у добровільному порядку місце проживання їхньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 за його зареєстрованим місцем проживання ( АДРЕСА_1 ), та їхню участь у вихованні дитини на підставі укладеного між ними нотаріально-посвідченого договору у відповідності до ч. 4 ст. 157, ст. 160 СК України.

В той же час суд зазначає, що у випадку неналежного виконання батьком ОСОБА_2 покладених на нього обов`язків щодо утримання і виховання дитини ОСОБА_4 та порушення умов укладеного між сторонами Договору, мати дитини має право звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання дитини.

Керуючись ст. 24, 56, 104, 105, 112, 114, 157, 160, 161 СК України, ст. 6-13, 76, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

спільну заяву подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 22 листопада 2016 року в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 623, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Залишити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за спільною згодою батьків, на виховання, проживання та утримання разом з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за його зареєстрованим місцем проживання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заявник: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ; місце проживання: АДРЕСА_3 .

Головуючий: Чепурнов В. О.