Справа № 754/1798/20
У Х В А Л А

Іменем України

21 грудня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

судді Таран Н.Г.

з участю секретаря судових засідань: Довгань Г.А.,

розглянувши заяву приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Гненного Дмитра Анатолійовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому порядку,

в с т а н о в и в :

15.12.2022 р на розгляд до Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Гненного Д.А. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку. В заяві просить вирішити питання про звернення стягнення на ј частину квартири АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Дослідивши заяву та долучені до неї матеріали, матеріали виконавчого провадження, подані приватним виконавцем у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що вона підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом установлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Гненного Д.А. перебуває зведене виконавче провадження № 67503528 до складу якого входять наступні виконавчі провадження: ВП 67485700 з примусового виконання виконавчого документа , а саме: виконавчий лист № 754/1798/20 від 25.05.2021, що видав Деснянський районний суд м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 531 895,86 грн. та судові витрати по справі зі сплати судового збору у розмірі 5 318,97 грн.; ВП 674882220 з примусового виконання виконавчого документа , а саме: виконавчий лист № 754/1798/20 від 18.06.2021, що видав Деснянський районний суд м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (замінено прізвище на ОСОБА_3 ) заборгованість за договором позики у розмірі 221 300,88 грн. та судові витрати по справі зі сплати судового збору у розмірі 2 213,00 грн.; ВП 68650014 з примусового виконання виконавчого документа , а саме: виконавчий лист № 754/5647/20 від 02.02.2021, що видав Деснянський районний суд м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за заявою-договором від 17.11.2016 № 017/3077645-СК у розмірі 126 385,57 грн. та судові витрати по справі зі сплати судового збору у розмірі 2 102,00 грн.; ВП 68651159 з примусового виконання виконавчого документа , а саме: виконавчий лист № 754/5642/20 від 30.09.2021, що видав Деснянський районний суд м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за заявою-договором кредиту від 20.07.2018 про приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/3500944-СК, що станом на 29.02.2020 становить 31 296,66 грн. та судові витрати по справі зі сплати судового збору у розмірі 2 102,00 грн.;

При проведенні виконавчих дій приватним виконавцем вчинені дії щодо виконання виконавчих документів, відкриті виконавчі провадження. Постанови про відкриття, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» направлено на адресу боржника рекомендованими листами, накладено арешти на майно та кошти також направлені відповідні запити до реєструючих органів з метою виявлення майна. За результатами проведених виконавчих дій встановлено, що кошти на рахунках боржників відсутні, що підтверджується відповідними повідомленнями банківських установ, рухоме майно за боржниками не зареєстровано, відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нерухоме майно за боржником не зареєстровано. Однак, згідно відповіді КП КМР «КМ БТІ» за боржником зареєстровано на праві власності Ѕ квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15.01.19898. Також відповідно інформаційній довідці з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що ј вказаної квартири належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, № 8-789, виданий 11.12.2019 Державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори. Відповідно до спадкової справи № 379/2019, заведеної П`ятою київською державною нотаріальною конторою 10.12.2019 після смерті ОСОБА_5 (дружина боржника), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцями майна померлої, є її донька ОСОБА_4 та чоловік (боржник) ОСОБА_1 .

На час розгляду заяви боржником рішення суду не виконано, виконавче провадження не зупинено, даних про зміну інформації про об`єкт нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не подано.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Главою 4 цього Закону визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першої статті 52 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Якщо за судовим рішенням з відповідача стягнуто кредитну заборгованість, то суд не може змінити спосіб виконання такого рішення суду на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки виконання рішення суду про стягнення заборгованості має виконуватися за рахунок усього майна, що належить боржнику.

Відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого Законом України «Про виконавче провадження», першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності на об`єкти нерухомості.

Статтею 54 цього Закону передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Оскільки статтею 575 Цивільного кодексу України(далі ЦК України) іпотеку визначено як окремий вид застави, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють звернути стягнення на іпотечне майно для задоволення вимог іпотекодержателя.

Норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов`язань, за таких умов:

- відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем;

- дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку».

З матеріалів справи вбачається, що всі вимоги по зверненню стягнення приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Гненний Д.А. були виконані.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 10 Закону встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною першою статті 48 Закону встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно частини третьої, четвертої статті 50 Закону у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Уразі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до частини десятої статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно відповіді КП КМР «КМ БТІ» за боржником зареєстровано на праві власності Ѕ квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15.01.19898. Також відповідно інформаційній довідці з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що ј вказаної квартири належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, № 8-789, виданий 11.12.2019 Державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори. Відповідно до спадкової справи № 379/2019, заведеної П`ятою київською державною нотаріальною конторою 10.12.2019 після смерті ОСОБА_5 (дружина боржника), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцями майна померлої, є її донька ОСОБА_4 та чоловік (боржник) ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 являється власником вказаної частки нерухомості, разом з цим право боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, що перешкоджає виконанню судового рішення.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353, 440, ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Задовольнити заяву приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Гненного Дмитра Анатолійовича про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку.

Звернути стягнення на Ѕ квартири АДРЕСА_1 , що належить боржнику - ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом 15 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя Н.Г. Таран