ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 630/1020/21 Головуючий суддя І інстанції Малихін О.О.
Провадження № 22-ц/818/3716/22 Суддя доповідач Яцина В.Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Валки.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Котелевець А.В.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 - адвоката Шафоростова Валентина Олександровича на ухвалу Люботинського міського суду Харківської області від 09 вересня 2022 року по цивільній справі № 630/1020/21 за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Шафоростова Валентина Олександровича про поновлення строку на подання доказів понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2022 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати поважними причини пропуску строку на подання доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу та поновити позивачу строк на подання доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу в справі № 630/1020/21; стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13625,00 грн.

Заяву мотивовано тим, що у справі № 630/1020/21 ним в інтересах позивача ОСОБА_1 була подана 26 січня 2022 року заява про намір подати докази у строк п`ять днів з дня ухвалення рішення в справі. Але про факт ухвалення судом 26 січня 2022 року заочного рішення в справі ані позивач, ані її представник не знали, бо не були присутні в судовому засіданні. Лише 04 лютого 2022 року заочне рішення у справі від 26 січня 2022 року було отримано представником позивача поштою, а вже 08 лютого 2022 року представником позивача були направлені до суду поштою заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з усіма необхідним доказами. Процесуальний строк подання доказів передбачений ч. 8 ст. 148 ЦПК України та його поновлення не заборонено законом. Та оскільки такий строк порушений з поважних причин, він підлягає поновленню.

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 09 вересня 2022 року заяву адвоката Шафоростова Валентина Олександровича було залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Шафоростов В.О. посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу скасувати, та задовольнити заяву.

Скарга мотивована тим, що 26.01.2022 року представником позивача на виконання ч.8 ст.141 ЦПК України зроблено письмову заяву про розгляд справи без їх участі та про те, що докази понесення судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Того ж дня без участі сторін у справі було прийнято заочне рішення та встановлено строк для подання доказів понесених витрати на професійну правничу допомогу до 31.01.2022 року.

Вказує, що 04.02.2022 заочне рішення було отримано представником позивача, та 08.02.2022 року засобами поштового зв`язку направлено заяву про стягнення судових витрат. Станом на 26.08.2022 року розгляду зазначеної заяви не відбулось. Вважає, що строк пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, за відсутності учасників справи, які належним чином були повідомлені про судове засідання, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції зазначив про відсутність підтвердження виникнення поважних причин, які завадили своєчасному поданню представником позивача належних доказів, та про неможливість поновлення строку, передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України, оскільки розгляд справи закінчився ухваленням рішення, яке набрало законної сили.

Зазначено, що судовий розгляд справи щодо позовних вимог ОСОБА_1 був завершений ухваленням заочного рішення від 26 січня 2022 року та постановленням ухвали про залишення без розгляду заяви про намір подати докази на підтвердження розміру понесених позивачем витрат. Обидва судові рішення були отримані як позивачем ОСОБА_1 , так і її представником ОСОБА_2 , але у встановлені законом строки не оскаржені в апеляційному порядку, і набрали законної сили. Це виключає процесуальну можливість повторного вирішення судом питання про судові витрати.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, в провадженні суду перебувала цивільна справа № 630/1020/21 (провадження № 2/630/59/22) за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Шафоростов Валентин Олександрович, до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович, про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 2375, вчиненого 19 серпня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» заборгованості, яка виникла на підставі Кредитного договору № 8/2007/840-МК33-50/М від 17 травня 2007 року у розмірі 1487501,60 грн., та стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору та витрат на надання правничої допомоги.

Розгляд справи був призначений на 26 січня 2022 року за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, про що позивач ОСОБА_1 та її представник були обізнані завчасно, бо отримали судовий виклик ще 20 грудня 2021 року.

До початку судового розгляду 26 січня 2022 року представником позивача ОСОБА_2 особисто до канцелярії суду подано заяву про згоду на проведення розгляду справи за відсутності позивача та її представника і в заочному порядку, а також про намір подати у визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України п`ятиденний строк після ухвалення рішення в справі докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Рішенням від 26 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 19 серпня 2021 року приватним нотаріусом приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. за реєстр. № 2375 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» заборгованості, яка виникла на підставі Кредитного договору № 8/2007/840-МК33-50/М від 17 травня 2007 року у розмірі 1487501,60 грн., а також стягнуто витрати по оплаті судового збору в розмірі 1362,00 грн.

У відповідності до ч. 7 ст. 265 ЦПК України в резолютивній частині рішення від 26 січня 2022 року було вказано про призначене на 16-00 год. 02 лютого 2022 року проведення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, а також встановлений для позивача та його представника строк для подання доказів щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу до 31 січня 2022 року включно.

Ухвалою судді Люботинського міського суду Харківської області від 09 вересня 2022 року заяву адвоката Шафоростова Валентина Олександровича було залишено без задоволення.

Згідно матеріалів справи після ухвалення 26 січня 2022 року заочного рішення по суті спору розгляд заяви про намір подати докази на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу було призначено на 02 лютого 2022 року. З огляду на те, що протягом п`яти днів стороною позивача не було надано доказів на підтвердження про сплату цих витрат до суду не було надано суд відповідну заяву про це залишив без розгляду.

Як вбачається із заяви представника позивача адвоката Шафоростова В.О. від 26 січня 2022 року про розгляд справи 3 630/1020/21 без участі позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Шафоростова В.О., він не заперечував проти прийняття заочного рішення у справі (а.с. 58).

Наведене свідчить про те, що стороні позивача дійсно було відомо про факт проведення остаточного судового засідання 26 січня 2022 року.

У ч.8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущений строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущений строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

За змістом наведених правових норм суд може поновити/продовжити пропущений строк лише у разі його пропуску з поважних причин.

При цьому поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Для поновлення/продовження процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню із відповідною заявою, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду, приймаючи додаткову постанову від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), залишила без розгляду заяву відповідача про стягнення понесених нею витрат на професійну правничу допомогу з огляду на пропуск нею строку для подання доказів понесених витрат. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вимога ч.8 ст.141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Не заявлене клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку з посиланням на поважність причин його пропуску - є підставою для застосування ч.8 ст.141 ЦПК України та залишення відповідної заяви без розгляду.

Добросовісність учасників судового процесу зокрема полягає у тому щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення (такий правовий висновок з цього приводу був висловлений у постанові ВС від 31січня 2019 року у справі № 753/21967/15-ц, провадження № 61-4393св18).

З матеріалів справи вбачається, що позивач та її представник були завчасно повідомлені про остаточний розгляд справи на 26 січня 2022 року і тому представник позивачки просив її розглянути у заочному порядку, тобто за його відсутності, а також повідомляв про те, що на виконання ч. 8 ст. 141 ЦПК України у п`ятиденний строк після ухвалення рішення в справі ним будуть подані докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Стандарт добросовісної процесуальної поведінки та доктрина заборони суперечливої поведінки (veire contra factum proprium) за таких обставин покладає на заявника діяти відповідно до свого наміру, про який він повідомив суду і з урахуванням якого суд у свою чергу діяв у подальшому, а також цікавитись результатом розгляду справи у розумний строк, який в ситуації розгляду заяви протягом 5-ти днів є незначним. Ніяких поважних причин для зміни своїх намірів чи про суттєві перешкоди подати відповідні докази зі спливом 5-денного строку після дати вірогідного остаточного рішення суду, 26 січня 2022 року, або про неможливість дізнатися про відповідне остаточне рішення суду не пізніше одного-двох днів після його ухвалення, - заявник до суду не надав.

На підтвердження поважних причин пропуску процесуального строку заявник не вправі посилатися на те, що копію заочного рішення він отримав 04 лютого 2022 року, оскільки отримання копії рішення суду за змістом вказаної заяви від 26.01.2022 не було умовою для початку спливу 5-денного строку для подачі відповідних доказів відповідно до норми ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Зміна без поважних причин узгодженого з судом порядку розгляду заяви про відшкодування судових витрат є недобросовісною процесуальною поведінкою з боку представника позивачки і тому суд першої інстанції обґрунтовано відхилив ці доводи та ухвалою від 09 вересня 2022 року заяву адвоката Шафоростова В.О. про поновлення строку на подання доказів понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу залишив без задоволення.

Як зазначено представником позивача та вбачається з матеріалів справи тільки 08 лютого 2022 року ним було направлено засобами поштового зв`язку заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що за змістом ч.8 ст.141 ЦПК України у випадку розгляду справи в порядку спрощеного провадження, заочного розгляду справи без участі сторін, початок відліку п`ятиденного строку для подання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу слід відраховувати з дати отримання рішення суду, також не узгоджується з наведеними вище правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, а тому відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України колегія суддів їх відхиляє.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у поновленні строку на подання заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки така заява подана з пропуском встановленого ч.8 ст.141 ЦПК України п`ятиденного строку після ухвалення рішення суду і заявником не надано суду доказів поважності причин пропуску такого строку.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому цю ухвалу відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -адвоката Шафоростова Валентина Олександровича залишити без задоволення.

Ухвалу Люботинського міського суду Харківської області від 09 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 26 грудня 2022 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В. Бурлака.

А.В.Котелевець.