Провадження № 2/686/1340/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

при секретарі Антосєві В.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна шляхом виокремлення в натурі частки в окремий об`єкт нерухомості, -

встановив:

06 грудня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про виділ в натурі частки нерухомого майна. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він є власником 59/100 домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , згідно договору дарування, посвідченого Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер 3-79 від 10.01.1991 року. Інша 41/100 частина зазначеного майна належить відповідачу ОСОБА_4 .

Відповідач відмовився укласти договір про поділ (виділ) частки в натурі житлового будинку та надвірних будівель, тому позивач змушений звернутися до суду.

Ухвалою суду від 09 грудня 2021 року у справі відкрите провадження та призначено по справі підготовче засідання.

Ухвалою суду від 09 серпня 2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_1 , в судовому засіданні вимоги позову підтримала, просить здійснити поділ відповідно до висновку експерта.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_2 , в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та вказав, що договір дарування не містить в переліку усіх об`єктів, які наявні на даний час і розмір часток змінився, а тому має бути визначена компенсація часток у розмірі, яка передбачена законом, а також, зазначив, що у відповідача у разі задоволення позову не буде доступу до гаража.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником 59/100 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору дарування, посвідченого Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер 3-79 від 10.01.1991 року (зареєстровано право власності 04.02.1991 року).

Згідно даного договору дарування в користування ОСОБА_3 передано: коридор 1-1 площею 5.3 кв.м.; житлова кімната 1-2 площею 19.9 кв.м.; житлова кімната 1-3 площею 11 кв.м.; кухня площею 8.2 кв.м.; сараї «Б», «Е», «З», підвал, навіс «В»; вбиральня «К» та 1/2 частина огорожі.

Як вбачається із інвентаризаційної справи №004552-000 на домоволодіння АДРЕСА_1 , позивач ОСОБА_3 26.04.1999 року подав до Хмельницького БТІ заяву замовлення № 4463 про внесення поточних змін в інвентарну справу.

А згідно витягу із рішення міськвиконкому № 202 від 08.04.1999 року додатку № 1, документи на домоволодіння розглянуті і прийнято до експлуатації приміщення 2-4 житлова 8,2 кв.м., ІІ- коридор 14.7 кв.м.

На замовлення ОСОБА_3 було виготовлено висновок експерта Хмельницького бюро технічної інвентаризації Виконавчого комітету Хмельницької міської ради №56/21 від 26.11.2021 року, згідно якого на території домоволодіння по АДРЕСА_1 розташовані: саманний обкладений цеглою житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 114,4 кв. м., житловою площею 61,4 кв. м., шлаковий хлів літ. «Б», дерев`яний навіс літ. «В», шлакобетонний гараж літ. «Г», цегляний хлів літ. «Д», дерев`яний хлів літ. «З» з шлаковим підвалом, дерев`яний хлів літ. «Е», дерев`яна вбиральня літ. «К».

Згідно висновку експерта 56/21 від 26.11.2021 року приміщення фактично виділені та відокремлені в натурі в частках ОСОБА_3 виділено 59/100 часток (загальною площею 59.1 кв.м., житловою площею 39.1 кв. м.), а саме: коридор І-І площею 5.3 кв.м.; житлова кімната 1-2 площею 19.9 кв.м.; житлова кімната 1-3 площею 11 кв.м.; житлова кімната 1-4 площею 8.2 кв.м.; кухня І площею 14.7 кв.м.; шлаковий хлів літ «Б»; дерев`яний навіс літ. «В»; дерев`яний хлів літ. «З» з шлаковим підвалом; дерев`яний хлів літ. «Е»; дерев`яна вбиральня літ. «К», експлуатуються, як окремий самостійний об`єкт. Висновок спеціаліста виконаний по результатам візуального обстеження і співставлення результатів з представленими документами на «Домоволодіння», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Інша 41/100 частина зазначеного домоволодіння належить відповідачу ОСОБА_4 , що підтверджується Повідомленням Хмельницького бюро технічної інвентаризації Виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 733259 від 01.12.2021 року та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 287776044 від 01.12.2021 року.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.

За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном.

Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості.

Згідно із статтею 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності - це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт.

Відповідно до статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Зі змісту вказаної статті випливає, що право кожного із співвласників пов`язується з часткою у праві спільної власності, і кожен із співвласників є власником не певної частини майна, а всього спільного майна у цілому.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Питання щодо поділу майна, що є у спільній частковій власності, врегульовано статтею 367 ЦК України, у відповідності до якої майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються.

При цьому слід ураховувати, що після поділу майна, що є у спільній частковій власності, кожному із співвласників має бути визначена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Таким чином, суд повинен зазначити в рішенні, яка частка із спірного майна надається відповідачу, тим самим визначивши конкретний окремий об`єкт нерухомого майна, який залишається у власності відповідача.

Частинами 1, 3 ст. 364 ЦК України, передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Застосований спосіб захисту прав позивача, який як співвласник спірного нерухомого майна просив суд здійснити поділ в натурі часток належного йому та відповідачу домоволодіння, є ефективним, оскільки співвласник має право як на виділ своєї частки із майна, що є у спільній частковій власності (стаття 364 ЦК України), так і на поділ майна (стаття 367 ЦК України). Кожен із цих способів передбачає виділення співвласнику в натурі відокремленої частини майна, яка відповідає розміру його частки у праві власності. При цьому при виділі частки правовідносини спільної часткової власності можуть зберігатися, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді фактично має місце поділ спільного майна (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17). У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

В постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 495/3521/18 (провадження № 61-18535св21) вказано, що у разі виділу співвласник отримує свою частку в майні в натурі й вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності в разі поділу (стаття 367 ЦК України), спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. При цьому слід ураховувати, що після поділу майна, що є у спільній частковій власності (в порядку статтею 367 ЦК України), так і після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України (у разі, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам) право спільної часткової власності припиняється, кожному із співвласників має бути визначена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Таким чином, суд повинен зазначити в рішенні, яка частка із спірного майна надається відповідачу, тим самим визначивши конкретний окремий об`єкт нерухомого майна, який залишається у власності відповідача.

Оскільки між сторонами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не досягнуто домовленості про поділ в натурі житлового будинку, позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права шляхом здійснення поділу в натурі частки житлового будинку та господарських будівель.

При цьому, поділ домоволодіння може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Так, представник відповідача зазначає, що заперечує проти задоволення позову та вважає, що відповідачу має бути встановлена компенсація, при цьому клопотань щодо призначення експертизи, витребування додаткових доказів не заявляв.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.

Проте, розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки, само по собі твердження представника відповідача, що відповідач має право на компенсацію за відхилення від ідеальної частки, не може слугувати підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки правом на призначення експертизи представник відповідача не скористався, жодних доказів вартості квадратного метра будинку не надав, клопотань щодо витребування чи долучення доказів представник відповідача не заявляв тощо, а суд не може діяти на користь будь-якої із сторін та збирати докази з власної ініціативи.

При цьому, наданий позивачем висновок експерта відповідає вимогам ст.102,106 ЦПК України та є належним доказом по справі.

За таких обставин, враховуючи технічну можливість поділу домоволодіння відповідно до частки позивача ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в виділенні в натурі належного позивачу на праві власності 59/100 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 , що складається з приміщень: коридор І-І площею 5.3 кв.м.; житлова кімната 1-2 площею 19.9 кв.м.; житлова кімната 1-3 площею 11 кв.м.; житлова кімната 1-4 площею 8.2 кв.м.; кухня І площею 14.7 кв.м.; шлаковий хлів літ «Б»; дерев`яний навіс літ. «В»; дерев`яний хлів літ. «З» з шлаковим підвалом; дерев`яний хлів літ. «Е»; дерев`яна вбиральня літ. «К».

Відповідно ОСОБА_4 належить виділити в натурі на праві власності, відповідно до 41/100 частки домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , що складається з приміщень: житлова кімната 2-5 площею 8.1 кв.м.; житлова кімната 2-6 площею 10.4 кв.м.; житлова кімната 2-7 площею 20.1 кв.м.; житлова кімната 2-8 площею 4.8 кв.м.; шлакобетонний гараж літ. «Г», цегляний хлів літ. «Д».

Оскільки позовні вимоги про поділ підлягають до задоволення, слід задовольнити і позовну вимогу про припинення між сторонами права спільної часткової власності на спірне майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 319, 321, 356, 358, 364, 367 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 82, 223, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задоволити.

Поділити домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виокремлення в натурі в окремий об`єкт нерухомості належні ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності 59/100 в приватну власність домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з приміщень: коридор 1-1 площею 5.3 кв.м.; житлова кімната 1-2 площею 19.9 кв.м.; житлова кімната 1-3 площею 11 кв.м.; житлова кімната 1-4 площею 8.2 кв.м.; кухня 1 площею 14.7 кв.м.; шлаковий хлів літ «Б»; дерев`яний навіс літ. «В»; дерев`яний хлів літ. «З» з шлаковим підвалом; дерев`яний хлів літ. «Е»; дерев`яна вбиральня літ. «К».

Поділити домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виокремлення в натурі в окремий об`єкт нерухомості належні ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності 41/100 в приватну власність домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з приміщень: житлова кімната 2-5 площею 8.1 кв.м.; житлова кімната 2-6 площею 10.4 кв.м.; житлова кімната 2-7 площею 20.1 кв.м.; житлова кімната 2-8 площею 4.8 кв.м.; шлакобетонний гараж літ. «Г», цегляний хлів літ. «Д».

Припинити право спільної часткової власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 16.12.2022 року.

Суддя: О.М. Палінчак