печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2022 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Соколова О.М.,

при секретарі судових засідань - Матвійчуку В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду заяву представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» адвоката - Мартиненка Володимира Володимировича про заміну стягувача у виконавчому написі приватного нотаріуса,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла заява представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» адвоката - Мартиненка Володимира Володимировича про заміну стягувача у виконавчому написі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, Чуловського Володимира Анатолійовича №25228 від 31.10.2017 про стягнення грошових коштів за кредитним договором №027/743640-KR від 09.10.2008 року з ОСОБА_1 .

Учасники розгляду у судове засідання не з`явилися, про час, дату, місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, шляхом направлення судових повісток та розміщенням інформації на сайті Печерського районного суду м. Києва про розгляд справи.

Разом з цим, в прохальній частині заяви зазначено, про розгляд даного питання проводити за відсутності представника заявника.

Згідно з частиною 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За приписами частини 1 статті 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Так, 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, вчинено виконавчий напис нотаріуса № 25228, яким було запропоновано стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», заборгованість, що виникла по Договору кредиту №027/743640-KR від 09.10.2008 року, боржником, яким є ОСОБА_1 .

Заявник вказує, що установа ПАТ «Укрсоцбанк» привела найменування на тип акціонерного товариства у відповідність до змін законодавства, зв`язку з чим 26 квітня 2018 року Загальними зборами акціонерів було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства з публічного на приватне та про зміну найменування (назви) Банку з Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», яке стало правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк».

10.09.2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Згідно Рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «АЛЬФА-БАНК» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме: з 15.10.2019 року.

Враховуючи вищевикладене, станом на сьогодні до АТ «Альфа-Банк» перейшли усі права та обов`язки АТ «Укрсоцбанк», в тому числи і право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 027/743640-KR від 09.10.2008 року.

Таким чином, з врахуванням зазначеного, заявник просить суд замінити стягувача у виконавчому написі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, Чуловського Володимира Анатолійовича № 25228 від 31 жовтня 2017 року про стягнення грошових коштів за кредитним договором № 027/743640-KR від 09.10.2008 року, з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа-Банк» у зв`язку з переходом до АТ «Альфа-Банк» прав Кредитора за Кредитним договором 027/743640-KR від 09.10.2008 року укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 .

Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачено зміну кредитора у зобов`язанні на іншу особу внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з приписами частини 1 статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не передбачено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 (справа № 6-122цс13), заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 3 зазначеного Закону відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Положеннями частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, виходячи з положень ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження», суд може замінювати сторону виконавчого провадження при примусовому виконанні за виконавчим документом, виданим судом при розгляді цивільної справи у порядку цивільного судочинства.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа у розумінні статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже положення статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито, а доказів щодо його існування заявником не надано.

Відтак, на думку суду вимоги про заміну сторони у виконавчому провадженні у виконавчому написі нотаріуса до відкриття виконавчого провадження є передчасними, оскільки у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю державного чи приватного виконавця після подання виконавчого документа, заявник вправі їх оскаржити в загальному порядку.

З врахуванням зазначених обставин справи, суд прийшов до висновку, що станом на день розгляду вказаної заяви суду не надано належних доказів, які б свідчили про необхідність замінити сторони стягувача.

Слід зазначити, що одним із принципів цивільного судочинства є принцип диспозитивності, який означає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, суд позбавлений можливості самостійно збирати докази у даній справі, а вказані обставини в своїй сукупності вказують, на відсутність правових підстав для задоволення заяви про заміну сторони стягувача у виконавчому написі.

Керуючись ст.ст. 442, 446 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» адвоката - Мартиненка Володимира Володимировича про заміну стягувача у виконавчому написі приватного нотаріуса - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.М.Соколов