ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6313/22 Справа № 185/7901/21 Суддя у 1-й інстанції - Болдирєва У. М. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого- судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» (далі - ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, мотивуючи його тим, що працював на посаді електрослюсаря підземного 5 розряду ВСП "Шахтоуправління імені Героїв Космосу" ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». 16 березня 2019 року, здійснюючи наряд щодо пересування енергопоїзда, підійшовши до місця встановлення замка захоплення, встав правою ногою на опорну плиту гідропередвижчика, після чого раптово його нога зіскочила з плити та потрапила між опорну плиту та спеціальний майданчик з трансформаторною підстанцією енергопоїзда. У вказаному просторі знаходився шматок породи розміром 60х40х30 см, який з`явився з-під опорної плити після його пересування, права нога зачепила шматок породи, у зв`язку з чим виникло його некероване обертання та він впав на праву ногу, внаслідок чого він отримав внутрішньосуглобовий перелом обох кісток нижньої третини правої гомілки.

Вказує, що за результатами проведеного компетентною комісією розслідування, було прийнято рішення визнати даний нещасний випадок таким, що пов`язаний з виробництвом, що підтверджується актом Н-1 "Про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом" та формою Н-5 "Проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 16 березня 2019 року о 11годині 30 хвилин". Вказаним розслідуванням встановлено, що причиною виникнення нещасного випадку є порушення трудової і виробничої дисципліни в частині невиконання посадових обов`язків, вимог інструкції з охорони праці, незастосування засобів індивідуального захисту, порушення вимог законодавства про охорону праці з боку ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Отже причиною нещасного випадку є неналежне виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтриманням підприємством безпечних умов праці.

Зазначав, що 24 червня 2019 року згідно з довідками медико-соціальної експертної комісії йому встановлено другу групу інвалідності внаслідок трудового каліцтва, а також 70% втрати професійної працездатності.

Посилаючись на те, що з вини відповідача, зокрема, у зв`язку із недотриманням останнім норм охорони праці, йому було спричинено трудове каліцтво, що призвело до порушення звичного способу життя, отримання 2 групи інвалідності з втратою 70% професійної працездатності, став маломобільним, отримав значні труднощі з можливістю добиратися до магазинів, лікарень, має значні внутрішні переживання, у зв`язку з чим, уточнивши 16 грудня 2021 року свої вимоги, просив суд стягнути з відповідача на свою користь спричинену ушкодженням здоров`я моральну шкоду в розмірі 180 000 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 140 000 грн. з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», посилаючись на необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно відмовив відповідачу у витребуванні доказів, а саме доказів про наявність або відсутність у відповідача скарг на стрес або депресію під час обстеження у МСЕК та про призначенні в зв`язку з цим медичні заходи, що б встановило або спростувало факт наявності у позивача моральної шкоди внаслідок отриманого ушкодження, сама по собі довідка МСЕК таким доказом не є. Вказує, що суд не вказав на симптоми моральної шкоди, зокрема на фізичні страждання, позбавлення нормальних життєвих зв`язків, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя. Посилання на фізичні страждання, зокрема, відчуття болю, є неприйнятним, оскільки це не є моральною шкодою у розумінні статті 237-1 КЗпП. Зазначає, що позивач, будучи застрахованим у відповідності до закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві", позивач отримує щомісячні виплати згідно з процентом втрати професійної працездатності, та отримав одноразову виплату на відшкодування майнової шкоди здоров`я. Наявні в матеріалах справи, надавали позивач і до Фонду соціального страхування для отримання страхового відшкодування. Вважає, що суд безпідставно дійшов висновку про наявність вини відповідача, тому що дисциплінарну та адміністративну відповідальність за порушення правил охорони праці несуть працівники та посадові особи підприємства, а не юридичні особи. Вказує на відсутність доказів вчинення працівниками, чи посадовими особами відповідача правопорушень чи про притягнення їх до відповідальності.

Позивач правом на надання відзиву на апеляційну скаргу ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» не скористався.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Встановлено судом та це підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 працював на підприємстві відповідача - ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (а.с.22-24).

15 липня 2019 року ОСОБА_1 було звільнено з посади електрослюсаря підземного 5 розряду за частиною 2 статті 40 КЗпП України за станом здоров`я, який перешкоджає продовженню даної роботи (а.с.24).

16 березня 2019 року відбувся нещасний випадок за участю ОСОБА_1 , який, здійснюючи наряд щодо пересування енергопоїзда, підійшовши до місця встановлення замка захоплення, встав правою ногою на опорну плиту гідропередвижчика, після чого раптово його нога зіскочила з плити та потрапила між опорну плиту та спеціальний майданчик з трансформаторною підстанцією енергопоїзда. У вказаному просторі знаходився шматок породи розміром 60х40х30 см, який з`явився з-під опорної плити після його пересування, права нога зачепила шматок породи, у зв`язку з чим виникло його некероване обертання та він впав на праву ногу, внаслідок чого останній отримав внутрішньосуглобовий перелом обох кісток нижньої третини правої гомілки, про що 20 березня 2019 року складено акт №12 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1, затвердженим директором виробничого структурного підрозділу "Шахтоуправління ім.Героїв Космосу ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» В.Г. Снігурем, де визначено причиною нещасного випадку порушення трудової і виробничої дисципліни в частині невиконання посадових обов`язків, порушення трудової і виробничої дисципліни в частині невиконання вимог інструкції з охорони праці, незастосування засобів індивідуального захисту, наслідки нещасного випадку - відкритий внутрішньосуглобовий перелом обох кісток нижньої третини правої гомілки, особами, що допустили порушення вимог законодавства про охорону праці є ОСОБА_2 - начальник дільниці з видобутку вугілля №4, ОСОБА_3 - електрослюсар підземний дільниці №4 та ОСОБА_1 - автослюсар підземний дільниці №4 (а.с.8-14).

20 березня 2019 року складено акт проведення розслідування (спеціального розслідування нещасного випадку аварії), що стався 16 березня 2019 року об 11 годині 30 хвилин, затверджений директором виробничого структурного підрозділу "Шахтоуправління ім.Героїв Космосу ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» В.Г. Снігурем, де визначено причиною нещасного випадку порушення трудової і виробничої дисципліни в частині невиконання посадових обов`язків, порушення трудової і виробничої дисципліни в частині невиконання вимог інструкції з охорони праці, незастосування засобів індивідуального захисту (а.с.15-21).

Відповідно до довідки Травматологічної медико-соціальної експертної комісії №1 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №075102 від 27 червня 2019 року первинно встановлено 70% втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності.

Згідно довідки до акта огляду Травматологічної медико-соціальної експертної комісії №1 серії 12ААБ № 223962 первинно встановлено другу групу інвалідності внаслідок трудового каліцтва з ураженням органів опори та руху (а.с.26).

Відповідно до довідки до акта огляду Міжрайонної Павлоградської медико-соціальної експертної комісії серії 12ААБ № 615780 від 03 липня 2020 року повторно встановлено ОСОБА_1 другу групу інвалідності до 1 липня 2022 року (а.с.27).

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності та відсотки за потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА № 077809 від 03 липня 2020 року повторно встановлено ОСОБА_1 70% ступеня втрати професійної працездатності, визначено потребу у санаторно-курортному лікуванні, медичному лікуванні, палиці, милицях пахвових, ортопедичного взуття зима-літо, ортезу на праву нижню кінцівку (а.с.27).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що в акті розслідування нещасного випадку вказано, що травмування потерпілого пов`язане з експлуатацією обладнання, устаткування, машин, механізмів тощо, які створюють підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість повного контролю за ними людини і можуть бути віднесені до джерел підвищеної небезпеки, а саме ОСОБА_1 травмувався під час роботи з технічним обладнанням (забезпечення пересування енергопоїзда за допомогою гидропередвижчика). Тому наявні підстави для відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу травмуванням внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, позивачу було встановлено 70 відсотків втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності, що порушило його звичне життя, змусило лікуватися, обмежувати свою життєву активність, прикладати додаткові зусилля для організації свого життя, а тому з урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на ступінь втрати позивачем професійної працездатності, необхідність постійного лікування та реабілітації, суд визначив розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 140 000 грн. з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до частини другої статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Стаття 173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Частиною першої статті 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

З аналізу змісту ст.1167 ЦК України вбачається, що підставами відповідальності за завдану моральну шкоду є наявність такої шкоди, протиправна поведінка заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вина останнього.

Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

У відповідності до статті 4 Закону України "Про охорону праці" державна політика в області охорони праці, базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, звертаючись до суду із дійсним позовом, просив стягнути на власну користь моральну шкоду, завдану ушкодженням здоров`я, завдану трудовим каліцтвом, спричиненим 16 березня 2019 року, внаслідок травми на виробництві.

Так, 16 березня 2019 року, здійснюючи наряд щодо пересування енергопоїзда, підійшовши до місця встановлення замка захоплення, встав правою ногою на опорну плиту гідропередвижчика, після чого раптово його нога зіскочила з плити та потрапила між опорну плиту та спеціальний майданчик з трансформаторною підстанцією енергопоїзда. У вказаному просторі знаходився шматок породи розміром 60х40х30 см, який з`явився з-під опорної плити після його пересування, права нога зачепила шматок породи, у зв`язку з чим виникло його некероване обертання та він впав на праву ногу, внаслідок чого останній отримав внутрішньосуглобовий перелом обох кісток нижньої третини правої гомілки. Внаслідок вказаного нещасного випадку на виробництві, позивач поніс втрату 70% професійної працездатності та отримав 2 групу інвалідності, переніс болісні відчуття, зважаючи на внутрішньосуглобовий перелом обох кісток нижньої третини правої гомілки, що призводить до порушення опороно-рухової системи, перешкоджає вільному пересуванню, призводить до потреби у сторонній допомозі, необхідності використання милиць,позбавляє можливості вільно займатися спортом, що у свою чергу спричиняє дискомфорт у повсякденному житті та впливає на емоційний стан позивача.

Так, з матеріалів цивільної справи вбачається, що 27 червня 2019 року довідкою Травматологічної медико-соціальної експертної комісії №1 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №075102 від 27 червня 2019 року первинно встановлено 70% втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності.

В подальшому неодноразово здійснювалися переогляди медико-соціальною експертною комісією, за результатами яких ступінь втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва не зменшувалася.

Так, матеріали справи містять всі належні докази, що вказана травма була отримана позивачем внаслідок порушення трудової і виробничої дисципліни в частині невиконання посадових обов`язків, порушення трудової і виробничої дисципліни в частині невиконання вимог інструкції з охорони праці, незастосування засобів індивідуального захисту, що встановлено актом Н-1 "Про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом" від 20 березня 2019 року та акт проведення розслідування (спеціального розслідування нещасного випадку аварії), що стався 16 березня 2019 року об 11 годині 30 хвилин, за формою Н-5 затверджений директором виробничого структурного підрозділу "Шахтоуправління ім.Героїв Космосу ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» В.Г. Снігурем, що свідчить про те, що причиною нещасного випадку є неналежне виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтриманням підприємством безпечних умов праці, зважаючи на те, що саме дії працівників відповідача були у причинному зв`язку із отриманою позивачем виробничою травмою, саме на відповідача покладається обов`язок по відшкодуванню, спричиненої позивачу моральної шкоди.

Колегія суддів, оцінюючи рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру компенсації позивачу моральної шкоди, спричиненої внаслідок ушкодження його здоров`я, доходить висновку, що судом врахована ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, а також конкретні обставини по справі, і наслідки, що наступили, а тому колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 08 грудня 2022 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.