КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 367/6893/21

номер провадження №22-ц/824/4271/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 16 листопада 2021 року /суддя Карабаза Н.Ф./

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Стандарт Білдінг» про зобов`язання надати звіт та стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ірпінського міського суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «Стандрат Білдінг» про зобов`язання надати звіт та стягнення грошових коштів отриманих у зв`язку з виконанням доручення.

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Іорданов К.І. звернувся з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); приміщення 158, загальною площею 3,7кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); квартиру АДРЕСА_3 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та грошові кошти ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), що знаходяться на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у тому числі, що розміщені на поточному рахунку № НОМЕР_2 , IBAN НОМЕР_3 в AT КБ «Приватбанк», МФО 305299 в межах заявлених вимог про стягнення грошових коштів у розмірі 1 072 292,6 грн.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 16 листопада 2021 року заяву про забезпечення позову - задоволено. Накладено арешт на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; приміщення 158, загальною площею 3,7кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ; квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 49, 2кв. АДРЕСА_2 , - що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та грошові кошти ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), що знаходяться на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у тому числі, що розміщені на поточному рахунку № НОМЕР_2 , IBAN НОМЕР_3 в AT КБ «Приватбанк», МФО 305299 в межах заявлених вимог про стягнення грошових коштів у розмірі 1 072 292,6 грн./а.с. 61-63/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що договори іпотеки, на які в обґрунтування необхідності забезпечення позову посилається заявник, нею укладені до моменту звернення позивача до суду, тобто, мети приховування чи відчуження майна у неї не було. Лише сумніви щодо можливого утруднення виконання рішення суду не можуть слугувати підставою для забезпечення позову, водночас, наведення арешту на майно має наслідком позбавлення її права на вільне розпорядження власністю. Вказувала, що нею не було вчинено жодних дій, які б свідчили про намір ухилитися від виконання судового рішення в майбутньому. Посилання позивача на потенційну можливість настання в майбутньому негативних наслідків, без надання відповідного обґрунтування, в тому числі доказів вчинення певних реальних дій, не є достатньою підставою для забезпечення позову. Наголошувала також і на тому, що суд першої інстанції не надав оцінку співмірності заходів забезпечення позову, вартість належного їй на праві власності нерухомого майна не визначена, звіт про оцінку майна не складався. Наголошувала, що накладення арешту на грошові кошти взагалі позбавляє її коштів для існування. Додатково вказувала, що за аналогічних обставин, по іншому позову до неї як відповідача, в господарському суді, у забезпеченні позову з такими ж вимогами судом відмовлено, апеляційною інстанцією рішення залишено без змін. З урахуванням викладеного, посилалась на те, що суд першої інстанції не здійснив належної оцінки обставин справи, обмежився формальним посиланням на законодавство не зазначивши обставин та доказів, на підставі яких заява підлягала б задоволенню.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Постановляючи оскаржену ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 149 ЦПК України про те, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Оскільки, невжиття заходів забезпечення в майбутньому може утруднити чи зробити не можливим виконання судового рішення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що необхідне накласти арешт на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); приміщення 158, загальною площею 3,7кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); квартиру АДРЕСА_3 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та грошові кошти ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), що знаходяться на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у тому числі, що розміщені на поточному рахунку № НОМЕР_2 , IBAN НОМЕР_3 в AT КБ «Приватбанк», МФО 305299 в межах заявлених вимог про стягнення грошових коштів у розмірі 1 072 292,6 грн.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Так, забезпечення позову жодним чином не порушує прав приватної власності, оскільки є тимчасовим обмеженням.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про його забезпечення.

Посилання апелянта на те, що договори іпотеки, на які в обґрунтування необхідності забезпечення позову посилається заявник, нею укладені до моменту звернення позивача до суду, апеляційним судом відхиляються з огляду на те, що вони не розірвані.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 16 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: