н/п 2-о/490/130/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Чулуп О.С.,

при секретарі Ребрина Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за заявою

ОСОБА_1

заінтересована особа - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про встановлення факту батьківства

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва із заявою в якій просить: встановити факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що має доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відомості щодо батька записані на підставі ст. 135 СК України, зі слів матері. Заявник вказує, що батьком дитини є ОСОБА_4 14.12.1971 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким вона 19 березня 2022 року уклала шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_4 Шарапов ОСОБА_6 помер. Заявник вказує, що за життя у ОСОБА_4 залишилась спадщина, яку він не оформив належним чином після смерті його батьків ОСОБА_7 (матері) та ОСОБА_8 (батька). Встановлення факту батькіства надасть ОСОБА_5 можливість реалізувати своє право на спадщину та право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Питання щодо встановлення батьківства наразі можливо вирішити тільки в судовому порядку, тому заявник звернулась з даною заявою до суду.

В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала, просила задоволити заяву.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти задоволення заяви не заперечували. ОСОБА_2 пояснили суду, що вони є рідними братами померлого ОСОБА_4 та вказали, що померлий ОСОБА_4 визнавав ОСОБА_5 донькою.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали заяви, давши оцінку доказам, приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 згідно якого ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , в графі батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_1 .

Судом досліджено витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 07 жовтня 2010 року згідно якого відомості про батька дитини ОСОБА_5 внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Судом досліджено свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 згідно якого між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 19 березня 2022 року було укладено шлюб.

Судом досліджено свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 згідно якого ОСОБА_4 14 ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до змісту ч. 1, ч. 2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19).

Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

П.15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

В третьому абзаці п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Звертаючись за суду із заявою, ОСОБА_1 зазначає, що встановлення факту батьківства необхідне для отримання дитиною у подальшому пенсії по втраті годувальника та реалізації права на спадщину.

Як на підтвердження своїх вимог заявник посилається на покази свідків та фотографії.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що знає заявника з часу коли остання разом з його братом почали проживати разом в незареєстрованому шлюбі. ОСОБА_2 вказав, що його брат дуже любив доньку ОСОБА_5 , проводив весь вільний час разом з нею, матеріально забезпечував родину, разом збирались з родиною на свята.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що він знає заявника з 1997 року. ОСОБА_3 , вказав що ОСОБА_4 визнавав своєю донькою ОСОБА_5 , піклувався про неї, водив її до садка та школи. ОСОБА_3 зазначив, що знав про те, що його брат хотів офіційно оформити батьківство на дитиною після одруження із заявницею.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що померлий ОСОБА_4 був його одногрупником в університеті. Свідок вказав, що впевнений в тому, що померлий є батьком ОСОБА_5 , він завжди піклувався про доньку та виховував її. Свідок зазначив, що дізнався про те, що заявниця та ОСОБА_4 одружилися тільки на похоронах останнього, а до цього був впевнений, що вони вже одружені. Свідок додав, що померлий ОСОБА_11 забирав дитину зі школи, купляв одяг, подарунки, повністю займався її вихованням, піклувався про її здоров`я

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що знає заявника більше 30 років, померлий ОСОБА_4 був його другом, з яким вони працювали. Свідок вказав, що заявник з дитиною ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживали разом, їздили разом на відпочинок. Свідок зазначив, що ОСОБА_4 називав ОСОБА_13 своєю донькою, забезпечував родину усім необхідним.

В свої показах свідки описують обставини фотографій на яких зображені заявник ОСОБА_1 з дитиною та ОСОБА_4 , що свідчить про їх спільне проживання як родини. Зображення на фотографіях підтвердили також і свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 так як під час розгляду справи судом встановлено, що мати дитини та ОСОБА_4 спільно проживали, вели спільне господарство, спільно виховувли дитину та утрималии її, а також, що за життя ОСОБА_4 визнавав себе батьком ОСОБА_5 , допомагав їй матеріально, та приймав участь у її вихованні, а також те, що у свідоцтві про народження дитини вказано її по-батькові « ОСОБА_14 », тобто співпадає з ім`ям її батька.

Керуючись ст.ст. 259, 263- 265, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя