Справа № 444/1672/22
Провадження № 2/444/708/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Жовківської міської ради Львівського району, Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду із позовом про визнання права власності на частку спадкового майна та частку в майні члена бувшого колгоспного типу двору з підстав зазначених у позові. Просять задоволити позов.

Позивачі в судове засідання не прибули, однак надали заяви з проханням слухати справу у їхній відсутності. Позов підтримують, просять такий задоволити.

Представник відповідача - Жовківської міської ради Львівського району, Львівської області та третьої особи - Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в підготовче судове засідання не з`явилися хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, що стверджено повідомленнями про вручення повідомлення, однак повідомили про відсутність заперечень проти позовних вимог та розгляд справи в їх відсутності.

У зв"язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивачів, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнав їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ст. 4 ч. 1 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав,свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права,свободи чи інтереси фізичних осіб,права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом.

Ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім випадків,встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що позивачі станом на 30.06.1990 року проживали в АДРЕСА_1 , який відносився до колгоспного типу двору, головою якого була - ОСОБА_5 , 1929 року народження та членами двору були:

- ОСОБА_6 , 1927 року народження, братова;

- ОСОБА_7 , 1956 року народження, син;

- ОСОБА_1 , 1958 року народження, невістка;

- ОСОБА_8 , 1980 року народження, онука;

- ОСОБА_9 , 1981 року народження, онука;

- ОСОБА_2 , 1981 року народження, онук,

що підтверджено довідкою виданою виконкомом Жовківської міської ради за № 558 від 24.05.2021 року (а.с. 17).

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні з 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності у громадян.

Отже, право власності двору було зареєстровано згідно вимог діючого на той час законодавства, а саме постанови Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затв.Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року за № 112/5 Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, було передбачено порядок реєстрації будинків в сільських населених пунктах.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05. 1998 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні.

Оскільки, всі члени колгоспного двору станом на 30.06.1990 року не втратили право на частку в майні, то усі мали право на рівну частку в майні двору, а саме по 1/7 частині кожен.

З копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 виданого Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області вбачається, що ОСОБА_5 , вона же і голова колгоспного двору померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Окрім голови колгоспного двору - ОСОБА_5 , померли ще двоє його членів, а саме:

- ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що видно з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.8);

- ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що видно з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.9).

Про спадкування після смерті своєї мами ОСОБА_5 , ОСОБА_7 звернувся до Жовківської державної нотаріальної контори, де було відкрито спадкову справу № 911, що видно з її копії (а.с.62-74).

Із спадкової справи № 911 наданої Жовківською ДНК на виконання ухвали Жовківського районного суду Львівської області вбачається, що за заявою ОСОБА_7 відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_5 за законом. Згідно довідок, які долучено до спадкової справи, заборон та арештів на майно померлої немає. Інших спадкоємців немає.

Однак, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Про спадкування після смерті чоловіка - ОСОБА_7 , позивач ОСОБА_1 звернулася до Жовківської державної нотаріальної контори, де було відкрито спадкову справу № 55/2014, що видно з її копії (а.с.75-105).

Із спадкової справи № 55/2014 наданої Жовківською ДНК на виконання ухвали Жовківського районного суду Львівської області вбачається, що за заявою ОСОБА_1 відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_7 за законом. Згідно довідок, які долучено до спадкової справи, заборон та арештів на майно померлого немає. Інших спадкоємців немає.

Про спадкування після смерті ОСОБА_6 , позивач ОСОБА_8 звернувся до Жовківської державної нотаріальної контори, де було відкрито спадкову справу № 392/2021, що видно з її копії (а.с.106-124).

Із спадкової справи № 392/2021 наданої Жовківською ДНК на виконання ухвали Жовківського районного суду Львівської області вбачається, що за заявою ОСОБА_8 відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_6 за законом. Згідно довідок, які долучено до спадкової справи, заборон та арештів на майно померлої немає. Інших спадкоємців немає.

З копії листа із Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів)від 20.05.2022 року за №№ 290/01-16, 291/01-16 (а.с.40-41) вбачається, що позивачам: ОСОБА_8 та ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на будинковолодіння, із-за відстуності правовстановлюючого документу на спадкове майно та роз`яснено про судовий порядок визнання права власності в порядку спадкування на частку померлих в будинку.

З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами виготовленого КП ЛОР "Червоноградським МБТІ" (а.с. 21-29) вбачається, що загальна площа будинку в АДРЕСА_1 становить 79,2 кв.м, житлова 50,1 кв.м з господарськими будівлями.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України ОСОБА_7 був спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї мами - ОСОБА_5 , голови колгоспного двору. Спадщина ним прийнята, оскільки він проживав разом з нею на день смерті і вели з нею спільне господарство, що стверджено довідками у спадковій справі, а відтак, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину, в тому числі на її частку у майні колгоспного двору.

Однак, спадщини за життя не оформив, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після його смерті, відповідно до ст. 1261 ЦК України ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка. Спадщина нею прийнята, оскільки вони проживали разом з ним на день смерті і вели з ним спільне господарство, що стверджено довідками у спадковій справі, а відтак, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину, в тому числі на його частку у майні колгоспного двору та не оформлену ним, хоча і успадковану, частку після смерті його матері.

Тобто, позивач ОСОБА_1 має право на 3/7 частки у спірному будинковолодінні.

В той же час, позивач ОСОБА_2 має право н 2/7 частки у даному будинковолодінні, а саме: 1/7 як члена колгоспного двору та 1/7 як спадкове майно після смерті ОСОБА_6 .

Інші позивачі: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як вбачається з виписок із погосподарської книги були членами колгоспного типу двору, а тому мають право на 1/7 частки в майні двору в АДРЕСА_1 .

Усі позивачі, можуть зареєструвати відповідно до ст. 27 п.9 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за рішенням суду.

Слід зазначити, що члени колгоспного двору:

- ОСОБА_8 , 1980 року народження (онука голови колгоспного двору) змінила дівоче прізвище " ОСОБА_10 " у зв"язку із одруженням на " ОСОБА_11 ", що видно з копії свідоцтва про шлюб (а.с. 36);

- ОСОБА_9 , 1981 року народження (онука голови колгоспного двору) змінила дівоче прізвище " ОСОБА_10 " у зв"язку із одруженням на " ОСОБА_12 ", що видно з копії свідоцтва про шлюб (а.с. 37).

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

З врахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, а також з врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що право позивачів підлягає захисту в судовому порядку.

Зібрані по справі докази та оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачів.

Керуючись статтею 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на 3/7 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на 2/7 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на 1/7 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 право власності на 1/7 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 28.11.2022 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.