Справа №369/1775/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києві в складі:

головуючого- судді - Усатової І.А.,

за участю секретаря - Омелько Г.Т.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Чубарева О.О., суд,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із скаргою і просив:

- визнати дії старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Чубарева О.О. щодо винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та iншi доходи боржника від 03.01.2018 незаконними та скасувати її.

Посилається на те, що 03.02.2011 Солом`янським районним судом м. Києва у цивільній справі № 2-923/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором постановлено заочне рішення, яким задоволено позовні вимоги позивача.

Солом`янським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2-923 від 31.08.2011 на виконання зазначеного рішення.

По даному виконавчому листу 19.11.2012 року було відкрито виконавче провадження №35333043, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-923 вiд 31.08.2011 року, виданого Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення боргу у сумі 655930,69 грн. з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк».

Вказує, що жодного повідомлення ані про судовий розгляд, ані про ухвалене судове рішення ОСОБА_1 не отримував.

3 метою захисту інтересів стягувача старшим державним виконавцем Києво- Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Чубаревим О.О. в рамках виконавчого провадження було винесено постанову про накладання арешту на майно боржника від 21.06.2017, постанову про арешт коштів боржника від 03.01.2018 та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника від 03.01.2018.

Заявник вважає, що постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника від 03.01.2018 державним виконавцем винесено в порушення приписів ст. 43 Конституції України.

Так, вказує, що 26.06.2013 ПАТ «Кредитпромбанк» право вимоги за кредитним договором №49.28/47/07/C-за вiд 25.12.2007, укладеного ОСОБА_3 та ПАТ «Кредитпромбанк», відступив АТ «Дельта Банк». 20.02.2014 заступником начальника Київського відділення №42 АТ «Дельта Банк» Шуміхіним С.С. видано повідомлення №49.28/47/07-Сза на iм`я ОСОБА_4 про анулювання (прощення) частини боргу, згідно якого відносно ОСОБА_1 прийняте рішення про анулювання (прощення) частини його заборгованості за кредитним договором №49.28/47/07-Сза вiд 25.12.2007 у розмірі 443 499,49 грн. Також в повідомленні повідомляється, що відповідно до пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, анульована (прощена) частина боргу є доходом (додатковим благом) ОСОБА_4 , з якої ОСОБА_1 , як платнику податку з доходів фізичних осіб необхідно самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб та відобразити цей дохід у своїй щорiчнiй податковій декларації про майновий стан і доходи (затв. Наказом Мінфіну від 07.11.11 №1395), яка подається до податкового органу за місцем проживання до 1 травня року, що настає за звітним (п. 49.18.4 ПК України). Iншi зобов`язання ОСОБА_1 ,які залишилися чинними, підлягають обов`язковому виконанню в порядку, передбаченому вищенаведеним кредитним договором та додатковими договорами до нього, якщо вони мають місце. У подальшому, 20 лютого 2014 року ОСОБА_1 було внесено грошові кошти в сумі 400 000,00 грн. в рахунок погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору №49.28/47/07-Cза від 25.14.2007, що підтверджується копією квитанції №13962570 від 20.02.2014 виданою Київським відділенням №37 «Дельта Банк». 21.02.2014 начальником Управління з розвитку комунікацій та післяпродажного обслуговування клієнтів Департаменту клієнтської підтримки Н.М.Бриловою на ім`я ОСОБА_4 видано довідку №05-1943659 Biд 21.02.2014, про те що кредитний договір №49.28/47/07/С-за вiд 25.12.2007, укладений мiж ОСОБА_5 та ПАТ «Кредитпромбанк», по якому право вимоги з 26.06.2013 було відступлене АТ «Дельта Банк», припинив свою дію з 20.02.2014 у зв`язку з повним погашенням зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором перед кредитором, і кредитор не має фінансових та майнових претензій до позичальника по кредитному договору №49.28/47/07С-за вiд 25.12.2007.

Враховуючи наведене, заявник вважає, що при винесенні постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника від 03.01.2018, порушено його права, що й обумовило звернутися до суду.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2018 скаргу ОСОБА_1 на дії рішення державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Чубарева О.О. передано до Солом`янського районного суду м.Києва для вирішення питання про можливість прийняття до розгляду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2018 справу передано в провадження судді Усатовій І.А.

Ухвалою суду від 04.09.2020 у справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

08.04.2021 на адресу суду від Києво-Святошинського районного суду Київської області за належністю передано копії матеріалів виконавчого провадження №35333043.

У судове засідання скаржник та інші особи, які беруть участь у справі не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (ч.1 ст.451 ЦПК України).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання.

Стаття 18 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно вимог ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За змістом ч. 1 ст. 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 03.02.2011 у справі №2-923/11 задоволено позов ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором №49.28/47/07-Сза від 25.12.2007 року в сумі 655930,69 грн. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» витрати по оплаті судового збору в сумі 1700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

19 листопада 2012 року старшим державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №35333043 з примусового виконання виконавчого листа № 2-923 від 31 серпня 2011 року.

03 січня 2018 року старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Чубаревим О.О. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03 лютого 2011 року скасоване.

28 листопада 2018 року старшим державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №35333043 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно зі ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Звертаючись до суду, заявник просить визнати дії старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Чубарева О.О. щодо винесення в рамках виконавчого провадження ВП №35333043 з примусового виконання виконавчого листа № 2-923 від 31 серпня 2011 року, постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та iншi доходи боржника від 03.01.2018 незаконною та скасувати її.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця від 28 листопада 2018 року виконавче провадження ВП №35333043 закінчено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», чинність арешту майна боржника, на яке постановами від 21.06.2017 та 03.01.2018 припинено та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

У свою чергу доводи скаржника щодо неврахування виконавцем при винесенні 03.01.2018 постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та iншi доходи боржника, відсутності заборгованості у зв`язку зі сплатою боржником заборгованості та її анулюванням за кредитним договором №49.28/47/07-Сза від 25.12.2007, як підстава для визнання дії державного виконавця незаконними, судом не приймаються до уваги, оскільки вони не підтверджуються жодними доказами, а отже, є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи те, що виконавче провадження закінчено у зв`язку з скасуванням судового рішення, чинність арешту майна боржника та заходів примусового виконання рішення припинено, підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтями 251, 259, 263-264, 447-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Чубарева О.О. - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І.А.Усатова