Провадження № 2/369/3177/22
23.12.2022 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Дубас Т.В.
при секретарі судових засідань Житар А.А.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 ,
третьої особи ОСОБА_2 ,
третьої особи ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Боярської міської ради Фастівського району Київської області, треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на спадкове майно, -
У грудні 2021 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний брат ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08.01.2020 року серії НОМЕР_1 , який постійно проживав та був зареєстрований до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (інформаційна довідка №286627472 від 24.11.2021) іншими співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 є - ОСОБА_6 , співвласник 1/8 частки, ОСОБА_5 , співвласник 1/8 частки, ОСОБА_3 , співвласник 1/4 частки, ОСОБА_2 , співвласник 1/4 частки.
Позивач зазначає, що той факт, що він та спадкодавець ОСОБА_7 є рідними братами підтверджується свідоцтвами про їх народження відповідно від 04.05.1956 р. та від 17.03.1968 р.
Позивач вказує, що 19 травня 2021 року він подав заяву до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області, в якій повідомив, що спадщину, що залишилася після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 приймає та просив видати йому свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане вище спадкове нерухоме майно.
Однак, згідно листа від 19.05.2021р. №1246/02-31 підписаного завідувачем державної нотаріальної контори Панікар В.М. позивача повідомлено, що немає правових підстав для реєстрації його заяви про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину у Книзі, обліку спадкових прав, оскільки ним пропущено термін для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України у шість місяців з моменту відкриття спадщини.
Позивач посилається на частини третю і четверту статті 1268 ЦК України, згідно яких спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
В зв`язку з цим, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Позивач зазначає, що в грудні 2018 року він вселився та постійно проживав разом із своїм братом ОСОБА_7 у належному йому житловому будинку на праві спільної часткової власності за адресою: АДРЕСА_1 , до дня його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому вони вели спільне господарство, були пов`язані одним побутом.
Крім того, спільно з братом він виконував роботи пов`язані з утриманням будинку та земельної ділянки в належному технічному та санітарному стані, доглядав за фруктовим садом, допомогав виконувати інші життєво необхідні роботи.
В зв`язку зі спільним проживанням з братом у частково належному йому житловому будинку він оплачував комунальні послуги по даному будинку, а саме за електро та газопостачання, а також податок за землю.
Також після смерті брата він спільно зі своєю дружиною займався його похованням.
Позивач також зазначив, що про те, що він постійно проживав в будинку АДРЕСА_1 з грудня 2018 року спільно із його братом ОСОБА_7 до його смерті можуть підтвердити в судовому засіданні свідки.
Позивач вважає, що спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 брата ОСОБА_7 він прийняв, так як фактично постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і що він є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 , який прийняв спадщину, тому має право на визнання за ним відповідно до статтей 1223, 1262 ЦК України права власності на вищезазначене спадкове майно в судовому порядку.
На підставі викладеного, позивач просить суд:
Встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини спадкоємця ОСОБА_4 із спадкодавцем ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у будинку АДРЕСА_1 .
Визнати право власності за ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 :
- на 1/4 частину житлового будинку, загальною площею 111,9 кв. м., житловою площею 79,0 кв. м., з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Києво-Святошинського суду Київської області від 28.12.2021 було відкрито провадження у справі.
Ухвалою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 07.10.2022 року було закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.
В судове засідання 07.12.2022 учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.
Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали через канцелярію суду заяви про проведення розгляду справи у їх відсутності, зазначили, що позовні вимоги ОСОБА_4 підтримують.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, вислухавши покази свідків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 08.01.2020р. спадкодавець ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , який постійно проживав та був зареєстрований до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 .
Боярська державна нотаріальна контора листом від 23.08.2022 №900/01-16 повідомила суд на виконання ухвали суду від 29.07.2022 року, що спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 за період з 07 січня 2020 року по теперешній час їхньою, або іншою нотаріальною конторою, в тому числі приватним нотаріусом, не заводилася та не видавалася.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (інформаційна довідка №286627472 від 24.11.2021) іншими співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 є треті особи у справі - ОСОБА_6 , співвласник 1/8 частки, ОСОБА_5 , співвласник 1/8 частки, ОСОБА_3 , співвласник 1/4 частки, ОСОБА_2 , співвласник 1/4 частки.
Згідно свідоцтв про народження спадкодавця ОСОБА_7 від 17.03.1968 р. та позивача ОСОБА_4 від 04.05.1956р., вони є рідними братами.
На заяву позивача до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області від 19.05.2021 року про прийняття спадщини, що залишилася після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 та видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове нерухоме майно, нотаріальною конторою надано письмову відповідь листом від 19.05.2021р. №1246/02-31, яким повідомлено, що немає правових підстав для реєстрації його заяви про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину у Книзі, обліку спадкових прав, оскільки ним пропущено термін для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України у шість місяців з моменту відкриття спадщини.
Таким чином, судом встановлено, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата ОСОБА_7 .
В зв`язку з цим, метою звернення позивача до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та подальшого визнання судом за ним права власності на спадкове майно.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона була сусідкою спадкодавця ОСОБА_7 , так як проживає в другій половині будинку. З кінця 2018 року постійно з ним проживав його рідний брат ОСОБА_9 , який ділив з ним побут і доглядав його, так як ОСОБА_10 був інвалід першої групи. ОСОБА_4 проживаючи з братом, оплачував комунальні послуги та земельний податок, вони жили як одна сім`я. На час їх спільного проживання у ОСОБА_10 ні дружини, ні інших рідних крім брата у нього не було, тобто він був одинокий. ОСОБА_4 проживав з ОСОБА_10 до його смерті і на сьогоднішній день залишається там проживати.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що сім`ю ОСОБА_11 знає з дитинства, вони доводяться їй родичами. ОСОБА_7 жив один. Два роки тому ОСОБА_12 не стало. За два роки до його смерті, коли дружина дядька ОСОБА_13 переселилася доглядати свою родичку, то він переселився до ОСОБА_10 і жив у нього до його смерті, допомогав по господарству, на огороді і в дворі були разом.
Довідкою Тарасівської сільської ради від 08.01.2020р. №28 підтверджується, що після смерті брата ОСОБА_7 позивач спільно зі своєю дружиною ОСОБА_14 займався його похованням.
Враховуючи подані докази, суд дійшов висновку, що факт проживання ОСОБА_4 із спадкодавцем ОСОБА_7 на день смерті останнього є доведеним.
На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
За змістом ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Обставини проживання позивача ОСОБА_4 разом із спадкодавцем ОСОБА_7 підтверджуються вищенаведеними належними та допустимими доказами, а саме показаннями свідків та письмовими доказами.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_4 постійно проживав зі спадкодавцем ОСОБА_7 на момент смерті останнього в будинку АДРЕСА_1 , здійснював за ним догляд, вели спільне господарство.
Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, оскільки його встановлення свідчить про прийняття ним спадщини, яка відкрилась після смерті брата ОСОБА_7 .
Статтею 1216 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України, передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.
Нормами ст. 1258 ЦК України, визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
За ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Викладене свідчить про те, що так як після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкодавця ОСОБА_7 відсутні спадкоємці за законом першої черги, то позивач має право на спадкування за законом після смерті рідного брата, як спадкоємець наступної другої черги.
Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що позов є обґрунтованим, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 81, 263-265, 279, 280-282, 315, 354 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 1216-1218, 1223, 1258, 1262, 1268, 1296 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_4 до Боярської міської ради Фастівського району Київської області, треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини спадкоємця ОСОБА_4 із спадкодавцем ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у будинку АДРЕСА_1 .
Визнати право власності за ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 :
- на 1/4 частину житлового будинку, загальною площею 111,9 кв. м., житловою площею 79,0 кв. м., з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Боярська міська рада Фастівського району Київської області, місцезнаходження: вул. Михайла Грушевського, буд. Михайла Грушевського, буд. 9, м.Боярка, Фастівський район, Київська область, .

Третя особа: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.В. Дубас